Дело
БРАЋА КАРАМАЗОВИ 107' — Од куд бих ја могао бити обавештен о Димитрију Фјодоровићу; друга је ствар, кад бих ја код њих као чувар служио! — одговори Смердјаков тихо, делећи речи на слогове и немарно. — Па ја сам само просто запитао да ли знате ? — објасни Аљоша. — Ништа ја о њиховом боравку не знам, а баш и не желим знати. — А брат ми је нарочито говорио да га баш ви и извештавате о свему, што се у кући збива, и да сте му обећали јавити кад дође Аграфена Александровна.1 Смердјаков пребаци на њега очи полагано и очевидно ни најмање не дарнут том напоменом. — А како сте ви изволели у овај пар ићи?.. Јер ова капија је већ читав сат резом затворена? — запита он, пажљиво гледајући у Аљошу. — Ја сам дошао са улице преко плота, право у хладњак. Ви ћете ме, надам се, извинити због тога, — обрати се он Mapj.i Кондратјевној, — мени је било потребно да што пре поведем са собом брата. — Ах, како би се ми на зас могли наћи увређени! — отеже Марја Кондратјевна, којој је ласкало што јој се Аљоша извињава, — јер и Димитрије Фјодоровић чесго на исти начин у хладњак иде; ми и не знамо — а он већ у хладњаку седи. — Ја га сад веома тражим, ја бих веома желео да се са њим нађем, или да од вас дознам где се он у овај мах находи Верујте ми да је то због једне за њега врло важне ствари. — Они се нама не казују, — промуца Марја Кондратјевна. — Премда ја због познанства овамо долазим, — поче наново Смердјаков, — али они су и овде мени нечовечно досадили непрестаним запиткивањем за господина-: како је он. па како је код њега, ко му долази и ко ли одлази, и могу ли иу што друго саопштити? Двапут су ми чак смрћу претили ! — Како то смрћу? — зачуди се Аљоша. — Па зар за њих то нешто сачињава, по њиховом карактеру који сте и сами јуче изволели посматрати. Ако, кажу, Аграфену Александровну пропустим и она овде преноћи ти, вели. први нећеш бити жив. Бојим их се врло, и кад се не бих бојао 1 21 Грушењка. 2 Старог Карамазова.