Европа и васкрс Србије : (1804-1834) : с једном картом у боји
ГЛАВА ххХХ 367
управи у Србији. и хвалио је јако посланиково држање у преговорима за решење српског питања. 1) =
Пошто је тако придобио бившег турског комесара и београдског везира, Милош је наредио депутатима да се заузму код руског посланика и чланова турске владе. Саветовао им је да, пре свега, с руским послаником буду у што бољим односима и да му ласкају како најбоље знаду и препоручио им је да и њему и члановима турске владе докажу да је наследно кнежевско достојанство једно право српског народа. Српском народу — разлагао им је он — дато је право да бира себи поглавара и према томе и право да наслеђем осигура попуњавање престола. Народ је једнодушно дао наследно кнежевско достојанство породици Обреновића и молио је владе турску и руску да ту његову одлуку потврде. Он нема права радити против народне одлуке и пристати на изборно кнежевско достојанство које собом доноси беде и несреће, на које ни народ неће пристати. Осем тога нетачно је да у Турској наследно достојанство има само султан. То достојанство имају босански капетани, извесне наследне паше а имао га је и крајински кнез Перча. То су били његови разлози. Поред тога наредио им је да руском посланику изложе нарочито користи од наследног кнежевског достојанства. Њих је овако извео. Избор кнеза, па ма био вршен у истој породици, давао би маха интригама и бунама, које би подривале руски утицај у Србији. Међутим наследно кнежевско достојанство учинило би датај утицај на српску владу и српски народ остане непоколебљив. Српски закони, који ће бити рађени по одобрењу руске владе, одузеће кнезу могућност да крњи народна права. Што се тиче евентуалног малолетства наследника њега се не треба бојати, пошто ће у том случају кнежевска власт бити предана Савету.
У исто време наредио им је да ангажују све људе од утицаја. »„„ Употребите сва средства — писао им је-ОН == = ударити главом на све капије (министарства). Потражите_ приступ к бившем сирћатибу и садашњем царском силихтару, цару обреците отплуштање дугаг) и сврх свега још за знак признателности дар, Сир Ћатибу одредите... исто и Реис ефендији и коме год још за нужно нађете подајте. 0 овом се договорите с овде бившим, хоџа ћаном, Ћешаф ефендијом. Човек овај превазишао је све, чему сам се од њега надати могао!“... За случај да се наследно кнежевско достојанство не могне добити, изјавио је да на избор кнеза после његове смрти неће пристати. Нигда саизволети нећу = писао је он даље — да избор у мојој фамилији бива и да семе неизбежимог раздора, међусобног гоненија и Бог зна каквих безделија у племе моје посејем... Не нигда се склонити
1) М. Обреновић Рибопрјеру, 16 августа 1830. (Исто, 259). 2) Дуг од пола милиона гроша за храну набављену, 1820, за рачун турске владе.