Живот и рад Вука Стеф. Караџића : (26. окт. 1787 - 26. јан. 1864.)
ГЛАВА ОСМА 91
испред самогласника (јотованих и нејотованих, место и Коштар, Грамма= ка, високопочитанјем, просвфшценпо, предпрата, наИпрости, угладљени, примфто), тако и испред /: РосеШски, а и место /; јошт (иначе пише И: воћна, напвећиу; % пише на своме месту (не увек: време, погрешке»; ћ пише и са тљ Фрадосту, изитви) и са ћ (срећи, наИвећиу; пише шц и удваја сугласнике (примери су већ наведени). |
Овим правописом написао је и Песнарицу. Али брзо по доласку у Будим (јамачно после разговора с Луком) пише Копитару, и моли га да учини у рукопису «а ако је што већ наштампано, да прештампа; ове из= мене: !. да избаци тђ и свуда стави ћ; 2. да Ни л нигде не умекшава са а, јо, 6 зесаБ Сљубов, нвему, народнвау; 3. да свуда избаци ћ и место њега стави 5; 4. да избаци 1 и стави свуда и »осим гди се слива са пи“ сменом о; н. п. јошт, 100.«
- Овим другим правописом и штампао је Песнарицу (само што не пише 5 зећ еу, иако је штампајући њу имао готову Писменицу, која је писана трећим правописом. | -
(Овај трећи правопис је Мркаљев. Вук сматра да је Мркаљево решење тога питања »тако истинито, и тако 1асно дага сваки (Серблљин коти здрав разум има, и безпристрастно судити оће, мора одобрити,« с тога он »имајући овде за намгерење устех Сербскога Кнвижества« не може »друге Азбуке употребити него Меркаилову, Тербо за Сербски Тезик лакша и чистија неможе бити од ове« На приговор, како ће се избацивањем м разликовати значење речи, одговара као и Мркаљ: »Онако као и народ прости у говору што разликује и разум!ева, т. 1е. из смисла и по гласу; јердо ни Тедна риеч неће ни гди стајати сама на зиду, нити на путу, на= писана, пак да се погадва шта значи, него свака стоји, и стајаће у сотузу с другим риечма. У кнвигама Г. Доситеа нитди негма в,, пак и натпростили
(Сербљин разуме све.« А за пример да има и других речи осим са ву, које се једнако пишу а различно значе, наводи реч дуга са пет значења: 4. пад. ј. и 2 п. мн, од имен. која значи даске из којих је састављена каца; (5 полукруг на небу што се јавља после кише; (4 ж. р. од придева дуг и (5) 2. п. ј. од именице дуг. — »(ССливена« самогласна 2, попе били 3» вели да треба изоставити зато, што имамо сливено им и о, а за њих немамо сливена слова, па кад њих морамо писати са 1и и 10, боље је и лакше је писати тако и Та, Ту и је. — Мркаљев предлог да би »требало писмена др, ли нђ
(кад што имамо тђу под каковим нибуд обликом изрезати,« он и извршује: »имамо ћ, које ништа друго ни 1е него у Тедно саставлвено Пиђ, само што је пруга од оздо «4 са стране ' изостављена, а од озго додат репић лвепшега вида ради.... (Сад Та мислим; кад се љ са т саставити могло, оно се може (барем у печатанњу) и сад, л,н саставити, ево Та велим
овако: (знак д слепљено с Бу љ, њ, ето готов посао.« Ако се коме додаје у напомени — учини да ово није лепо, нека начини лепше, па ће и њему бити милије. — (Ова нова слова он само предлаже, али иху Писменици не употребљава (можда зато што их није било у штампарији). — Џ још нема,
Као што се види, овде је у главном већ готова његова будућа нова азбука, коју је први пут увео у Речник, којом се ми данас служимо.