Извештај о радњи српског друштва „Црвенога крста“
100
међу којима би највише своје браће и својих синова имао, сваку могућу помоћ пружи и живот спасава.
Ствар о којој сада наш Шрвени Крет има да решава врло је важна по нашу будућност а ја особиту пажњу свију нас обраћам на то да се сва могућа гарантија за осигурање нашер Шрвеног Крста од Меркура тражи, како нам неби пропало ни оно што је наш Црвени Крег до сада стекао“.
Г. др. Мих. Вујић проф. вел. школе, кога је комисија изабрана за свога члана, поднео је такође своје мишлење на писмено. Он изриком напомиње, да при писању није имао пред собом план извлачења и амортизације. а мишлење његово гласи овако :
„Пројекат уговора, поднесен од стране Меркура о лутријском зајму, није по моме нахођењу никако повољно као што би то можда на први поглед а само привидно изгледати мотло, а ево из којих разлога:
1. Што Меркур улаже капитал потребан за амонтизацију лутријских обвезница у 2"/, српским државним рентама а у номиналној вредности од 3.496.000 динара, што у најбољем случају узев у средњу руку продајни курс њихов од 709, износи ефективно свега 2,447.200 дин. чему кад се јошт дода сума, коју „Меркур“ друштву уступа један пут за свагда“ у 600.000 динара, то онда свега на свега излази на 3,047.200 дин. (а овим капиталом, који „Меркур“ са своје стране даје, прима друштво Првеног Креста на се обвезу, да уз зарантију државну а за 50'/, год. исплаћује извлачене лозове у ефек= тивној вредности њиховој од 4.200.000 дин. — што исноси дакле диференцију од 1: милиун динара према горњем евентуалном рачуну од прилике 1,452.800 дин. у корист „Меркура“ а која би у ствари најзад имала пасти на терет друштву Црвенога Крста, које ба свакако око тога још и процеса са друштвом Меркура имало.
2. Митерес од 2'/ који горњи амортизациони капитал у рентама вуче, изнео би само прве године 14.800 дин. — а после би стално опадао саразмерно исплати вучених лозова тако, да оно што ће у напред можда више давати има само да покрије мањак у другој половини извлачења, — према томе