Извештај о радњи српског друштва „Црвенога крста“
"
Одлука конференције:
„Конференција понавља жељу, изјављену у Берлину 1869, која је овако гласила :
Владе, које су потписале Кеневску Конвенцију, умољавају се да се споразуму о следећем предлогу, и да га усвоје, као допуни чланак еневекој Конвенцији:
„M случају рата, нератујуће држеве ставиће на расположење ратујућих странака, ради неговања рањеника у болни= цама, лекаре своје војске, без којих оне могу бити, а да редовна служба не трпи уштрба.
Ови, делеговани лекари биће под ваповешћу раљујуће војске, којој су придружени.“
Б). Предмети, решени по иницијативи конференције. JL,
Конференција изјављује женевском Међународном Одбору своју најтоплију захвалност п признање на дивноме раду показаном од како управља Црвеним Крстом за време последњих петнајест година. Конферепција изјављује Међународном Одбору своје потпуно поверење на будућем раду друштвеном, који се сада распростире преко обе хемисфере. Конференција је вољна да потпомаже Међународни Одбор у свему и да прихвати све, што би Одбор у овоме погледу желио.
>
Опити извршени у Октобру 1883 у Бечу, у Мају 1884 у Паризу, у Јуну 1884. у Алдершоту, 80. Августа и 2. Септембра 1884. у Генфу, са покретним апаратом за електрично осветлење, доказали су могућност, да се осветли велико бојно поље ноћу, у цељи да се евакујишу рањеници и сахране погинули, а да се при томе овери њихова личност (идентитет).
Како је корист оваквих апарата неоспорна, то изјављује конференција жељу, да се у будућим ратовима употреби елек= трична; светлост у свима случајевима, кад год војне власти то дозволиле буду.