Косово : епопеја о боју на Косовом пољу
Над њим од нојева перја раскошно сложена кита Висином ено се равна с врхом од кошьа вита. 720 Ту и челенка с драгим алемо.м огњено сева. Сабља у корама златним звецка крај бедра му лева. Коњиц под витезом трепти целцат у срми и злату: Данида сјајна звезда сја му на лабудском врату. На челу темре оштро од челика сковано носи, Којим на мегдану прети својега премца да коси. Али ни Косанчић ничим лошији бита ту неће, Нит се на мегдан без тврде наде у победу креће. Нојево перје на шлему чело му осенчава, А испод перја златна крилата гуја спава. 730 Алем на темену њојзи ко круна сјајАвита сија; Троредозубна чељуст зубима крвавим зија. Оклоп на борцу je сјајни од челика азурно плава. Свако му раме штити гриваста лавова глава. Коњиц му дорат у сјајној опреми гривом потреса, На челу темре оштро избацује напред од беса, Научен груди да њиме противнику мрскоме пара, Силан и племенит, да му нема на далеко пара. Али му поквари Иво жељу, да покоре прави, Када му јабуку златну шиљку на вршак стави. 740 Исто и незнани јунак са парипом немирним ради, Да се од судара шина без невоље штета не гради. Најпре лакометном џидом гађат се одоше оба, Незнани бије под пас повише бедрена зглоба. Тражећи место где се челични оклоп свршава, Да се са голеном шином споји од челика плава. Звизну не слутећи добра копље по дрхтаву зраку, Смртну да отпева песму, када би могло, јунаку. Али и дорат вешт на мегдану да се порве: Припаде земљи и клече под Ивом на обадве прве. 750< Високо пролете кошье и на двоје на троје с’ преби, Зарив се у земљу ртом, а ништа јунаку не би. Брзо и хитро и Иван се џиде лакометне лаћа Незнаком борцу шнме удар у котлац враНа. Полеће она и коњиц згледавши оружју лета. Не хте да своме јунаку на мегдану клецашем смета,
128
Косово vu. Незнани витез и Косанчић.