Косово : епопеја о боју на Косовом пољу
Грошева беше још доста и њих сада бацати зађе. -Свакоме пуне шаке ипак намёнити мога; Дарива мање више обидно како кога. Па и за глумца нађе динара шаку пуну, Али у празну кесу нај после с потсмехом гоьуну, Када се маши, да и лесника славног дарйва. У њој ни гроша више нема убуђала сива. 340 Насмеја с’ Усуд, ма да могаде лити и суза, Па викну: како ja сад, о срећни љубимче муза, Довека тако ти! та шта he ти земаљска блага!? Слава je твоје имање и радост и срећица драга!“ Рече, а Марко за њим благослов понови исти, И оном, кој he га вечно славити, махну да с’ чисти. Tpehera дана још теже има да претури патгье; Севану Усуд сам без дружбе и икакве пратгье. Једино Марко у друштво убогом сираку дође, И знојем лица кору хлеба зарадити пође. 350 Oiyia и бедни радник и паћеник сваке руке, Мораде бити и сваког заната познати муке. Котлове крпи и вигањ сам потпирйвати мора, Извија уже и чука у копите вранца и дора. Опанчар за тим и станар па и говедар поста, И као орач и копач поднесе труда доста, Амалин, надничар худи, најзад и просјак бедни Мораде бити, који гладује тужан и жедни. Сваку сирбтињу тешку претури, болеет и беду, А кад се смрче и дође и одмору време по реду; 360 Мокар и каљав он се склони у колибу худу, Крај димне ватрице леже и под главу земљице груду Дрхтећ од зиме стави, да одмора нађе и санка. На ногу пете му вире кроз обадва мокра опанка. Коса кроз капу стрчи а лакти кроз оба рукава. Ог.њиште влажно обрасла од мемле коровита трава. Погурен, капкъав и стењућ од бола и слабости Потуре две три узе, да засити бедника жеље. Толико јоште се нађе; до десетог ако тек доспс Крајцара која што их овде по колиби проспе. 370 И у тој беди глас се заори претећи вајни: „Судбине удес je ово за вас и грозни и тајни! Косово 12
177
Косово X. Тређи дан код Усуда.