Наша књижевност
| | -
487
. ради. Али ономе што диринчи у пољу!... Вере ми, сутра ћеш се уверити својим очима!
Ето, тако су му га два човека говорила о сутрашњици... Човек из Сеарг поче се усплахирено питати шта ће му се то сутра догодити. Сваки би то могао да му каже, али исти настави:
— У рану зору, чиновник из магацина ће послати по тебе, да дођеш и да накупујеш све што ти је потребно за недељу дана. Немаш алата; треба онда да га купиш. Требаће ти брадвин, секира,
· нож, трнокоп; тако ћеш, ето, навући на себе дуг од неких стотину милреја. Онда ће ти требати да купиш брашна, говеђине, рума, ка- |
фе, за читаву седмицу. То су ти још десетак милреја за храну. На крају седмице, исплатиће ти петнаест милреја... 5
Човек из Сеаре срачуна све то у себи: шест дана по два и по милреја; па добро, у реду.
— Остаће ти, дакле, пет милреја; но неће ти их исплатити; мораћеш да им оставиш ту суму, на рачун отплате дуга за алат. Имаћеш тако годину дана да им отплаћујеш тих сто милреја, не примајући ни пребијене паре од своје наднице. О, можда ће ти око Божића пуковник исплатити десетак милреја, да би их спљискао са женскама у Ферадасу.
Човек је причао о томе као да се шалио, но призвук његова гласа беше упола циничан а упола трагичан и обесхрабрујући. Затим заиска још рума. Онај из Сеаре је немо посматрао леш.
— Сто милреја, — проговори најзад, — за нож, брадвин и трнокоп» у — У Илхеосу, — рече старац, — нож се може купити за два-
наест милреја. А у магацину на плантажи не можеш га добити испод двадесет пет.
— Годину дана. — понови човек из Сеаре. Рачунао је колико ће требати да прође времена па да кише поново дођу у његове крајеве спржене сушом. Намеравао је да се тамо врати чим кише оплоде сагорелу земљу; вратио би се с довољно пара да купи краву и вола. „Годину дана...“ Нетремице је" посматрао мртваца, који као да се осмехивао.
— Али то није све. Пре но што си исплатио оно што си дужан, дуг је порастао. Требаће ти чакшире, а мораћеш да купиш и кошуљу: Па ће ти требати лекови, а сам бог свети зна како су они скупи. Мораћеш да купиш и револвер, то ти је уосталом најбоље уложен новац у овој земљи, Не можеш се измигољити из дугова. Овде... — широким покретом руке човек обухвати све другове који су радили на плантажи „Мајмуни“- као и двојицу што су стигли с
мртвацем из Бараунаса, — овде су сви презадужени; и нико не.
прима ништа.
Сада се страва читала у очима човека из Сеаре, Воштаница је догоревала и бацала на мртвачево лице црвенкасту светлост. Напољу је ромињала киша.
Мат рана ке =