Наша књижевност
25 МА ВЕР МР ИУ ОНА
Прилози проучавању Ст. М. Љубише 211
дино што знам, то је оно што знају и сви други. Предговор тој књизи је писан: „У Задру, љети 1875“. Наравно да је то „љети“ (уколико је Љубиша имао разлога да тачно датује) прилично широко као појам. Но, можда и без нарочитих обзира на то, док је књига штампана, повезана и пуштена у продају, Крађа и прекрађа звона угледала је света прво у Отаџбини. Ако се поведе рачуна о ономе што је већ речено, Љубиша је имао довољно разлога да ту приповетку напише за Отаџбину, да је објави прво у њој, па тек 5 после тога у збирци. — Што се тиче приповетке Поп Андровић а нови Обилић, од ње је децембарска. свеска донела само мали | део, док је остатак имао да изиђе у даљим, новим бројевима за # 1876 годину. Као што је познато, међутим, са децембарском свеском Д часопис је престао да излази, а појавио се поново тек 1880, тако да | је започета приповетка у њему остала несвршена. Из чега би произлазило да је она, у целини, први пут објављена у збирци од 4 1875 године.13)
Јасно је, и нисмо то заборавили, да против овог и оваквог извоћења стоји — или још боље: стојао је — сам Љубиша својим пред- говором у Приповијестима. Његов ауторитет у том питању, | по природном праву, био би најјачи. Но ако га пољуљамо, на све ; оне који су добродушно и са поверењем пошли за њим можда се не- + ћемо морати уопште освртати: гола њихова реч, ма колико иначе била достојна поштовања, не видим шта би ту могла да нам вреди. 4 Зато ћемо да пређемо на тај главни ауторитет одмах, па ћемо да се | запитамо: можемо ли доиста Љубиши поверовати кад је реч о овој | ствари То јест, можемо ли се потпуно ослонити на његову изјавуг | Да ли је он могао, без икаквих незгода по себе лично, и по свој став не само књижевника већ и политичара, да нам каже пуну и праву истину Чим је тако постављено, није ли, скоро наочиглед, питање постало сложеније и осетљивије2 Али није оно сад то постало, такво је још онда било. Хоћемо ли погрешити ако се, пре но што на њега дамо неки одговор, поново вратимо 1875 години» Не, вероватно: ранију стварност и не можемо процењивати без поуздана ослонца на чињенице из ње саме, Па кад се вратимо тој 1875 години, шта видимо2 Ево шта: у тој години Љубиша је писао свој предговор Приповијестима које излазе у Дубровнику; ; а у прошлој, 1874, — ако само нисмо заборавили — он је „на ратном броду, пред острвом Висом, у име народа краљевине Далманије поздравио владаоца и из царевих руку примио ленту Франца а Јосипа“. Да, тако је: но да ли се то једно с другим може довести у неку везуг Не само да може, већ и мора. Ако, то јест, не желимо
; :') Под претпоставком, наравно, да је ова изишла из штампе најкасније крајем те године. Јер — како засад немам о томе података — за случај да је ' збирка у Дубровнику пуштена у продају тек почетком 1876, за ову приповетку а морало би се такође сматрати да је прво започета у Отаџбини, где је остала у несвршена, док је као целина изишла истовремено у Приповијестима у Дубровнику и Приповијеткама у Београду.
У
И ИУ
– |.
у
к:
Пак осе