Наша књижевност
асова
мени оменивим
ДИО изеннннх ==
597
· Балада о Седам мостова
Али је наређење за отступање послушано. Лагано и против воље, окренуле су се масе према својим утврђењима, Јунгсину, Јунгнингу, Нингкиангу и Чингкангшану. Увек изнова окретали су се њихови погледи, пуни мржње, уназад ка бедемима Киана и ка блим хордама које су се приближавале.
Лагано и опрезно прилазили су бели, на северу, истоку и југу заузимали положаје пред црвеним градовима и селима и ту чекали, | док су телеграфске жице брујале: „Трупе! ... Пушке!“ „Опколите црвене са свих страна!“ певале у Чангшу, далеком провинциском главном граду на западу Хунана, и у Нанчангу на северу.
Црвене заставе лепршале су над градовима и селима. Вршена су организовања маса. Сељаци су запосели поља која су раније морали обрађивати за друге, садили пиринач и одлагали пушке и џиде у бразде између редова. Њихове уши привикле су сз да из градова и села ослушкују звук рогова и тупо ударање гонга, њихове изоштрене очи изгледале су гласнике, који су им долазили преко брежуљака. А ноћу су оком тражили сјај буктиња.
Комунизам је усадио корен дубоко у срцима народа Западног Киангсиа и далеко према Источном Хунану. Црвена војска, војска комунизма, спавала је у сенци барјака, а главе војника почивале су на добошима и роговима.
Тако се завршава балада о Седам мостова.
а
Агнес СМЕДЛИ
6 Књижевпост