Наша књижевност
Преузимање:
Приказ у BnLViewer-у
аи Реј аљдефутц
дин
земни <> -
5 | Е 5 Т
АЛОЈЕ ИЦ НЕ ЗА „а НА АНЕ ка 1 12
пуно здрава. жена! Зашто се није заразила она, иако је непрестано покрај њега2...
Кочоперећи се, тешећи тако један другога да би у исто време | утешили и сами себе, растали смо се тада.
И то је у исто време моје последње сећање на моја друговања с Радом док сам на Великој школи био, последња од слика везаних за њ, које су ми се у том времену јаче утиснуле у душу.
'Виђали смо се и после, све до конца јуна (до свршетка испита),
али ни једног јачег сећања из тих дана.
(Наставиће се). а : Б. — Б-ВИЋ
~~~