Наша књижевност
Књижевност 5 5 Дјетињеско весеље, на угловима мртвих градова!... | И нешто од нашега јуче, које још увијек .-
видимо тдје лута свим улицама старим!.,.
БРЕЖУЉЦИ ПОСРЕБРЕНИ
Брежуљци поср ебрени,
висине сиве, љубичасте стрмени
међу којима Дуеро отртава
савијање свог лука
около Сорије: мрачни зтрастишти, камењари дивљи, голе планине,
путеви бијели и јабланови ријеке, Соријека поља мистична и ратничка, данас осјећам за вас, из дна дубине срца, тугу,
тугу која је љубав! Соријска поља,
тдје се чини да сањају гребени: · проходите са мном!... Брежуљци посребрени,
– Висине сиве, љубичасте стрмени!
Антонно МАЧАДО
· ИДЕАЛНИ ЕПИТАФ ЈЕДНОГ МОРНАРА
Да би се сазнало за твој гроб, треба трагати по своду.
(Твоја смрт дазкиди 'е једне звијезде. Плоча те не тишти, јер је свемир сна.)
У незнању, стојиш
у свем (небу, мору и земљи) мртав.
Хуан РАМОН
(Са зшпањолског превео Анте Цетинео)
позив
Мођи са мном у потатиту! Видјет ћеш, да моје тијело има _ Више скривена блага'од земље. Остави бесплодну равницу,