Наша књижевност
Преузимање:
Приказ у BnLViewer-у
ЧАРОЛИЈЕ
Божи Рашићу
Сунце што шета у кругу свог света,
· звезде, и месец што сија бледо,
са земљом упоредо, зар чудо није: = Чаролије!
Биље што ненетовано ниче као виле из бакине приче, зар чудо није" = Чаролије!
Бура изнад морских дубина, и срце с капљицом вина, зар чудо није:
= Чаролије!“
Четири млада, сјајна ока, једно према другом
сл запада до истока,
зар чудо није:
= Чаролије!
Благ стисак вољених руку што чун љубави вуку,
зар чудо није:
= Чаролије!
Боловати на јави,
а сневати да смо ко дренкови здрави, затим не отворити очи никад више, зар није...2
Тише! Тиште!
<
'
Бранко ЂУКИЋ