Наша књижевност
Осврти-- 5 645
ДИШТЊИМ проумавањем, могу. с поуздањем приписати Шекспиру: Те забелешке, по мишљењу стручњака, претстављају Шекспиров концеш појеДини ситуација и спена за три историске, драме: Ричарда ДОС е е ва риа Ми Хенриа У.
Иако је ово откриће оборило тезе оној дела о: Пе нит на коме је он радио пуних 86" година, ствар тиме још увек неће бити свршена. Абел Лефран бе засигурно, побијајући нове аргументе, наћи нове тезе и нова образложења да Шекспир није Шекспир. Ако то не учини он, учиниће то свакако неко други.
БЕЗ КОМЕНТАРА
Литературнаја газета донела је недавно један чланак 3. Кедрине о литератури неруских народа Совјетског Савеза. Ту се могу прочитати и овакве социјалистичко-реалистичке мисли:
„Код разних народа Совјетског Савеза, чија је. књижевност стајала у тесној вези са фолклором, било је настојања да се створи. епопеја У стиховима. Она је имала сва традиционална својства, песничке украсе,. метафоре, епитете, она је била одраз. посебне историје. Али 7 њој није било целовитог и снажног лика хероја, што ју је чинило реторичном и конвенционалном. Тек појавом писама у стиху, која су била слана другу Стаљину и објављена. У п равди_ писама која. су писали најбољи. песници тих народа, дошло, је до одлучне етапе у књижевном развитку тих народа.“
Овај класичан пример критичког метода социјалистичког "реализма, како се он теоретски и практично данас спроводи. у Совјетском Савезу, дајемо без икаквог коментара. Он би овде, чини се, био савршено суинта
СУДСКИ ПРОГОН ДЕЛА ХЕНРИ МИЛЕРА
Државни суд У Нансиу оптужио је, ту- недавно, четворицу књижара из места што су продавали дела Хенри Милера, објављена на француском језику код најистакнутијих париских издавача. Иако су романи овог савременог америчког писца необично популарни у сФРранцуској, иако су штампани и растурени у десетине хиљада примерака, изко се. његове драме приказују у париским позориштима, конзервативне судије у Нансиу оценили су, на своју руку и за своје подручје, да су дела Хенри Милера _порнографска литература и оптужили су четири књижара за „прекршај јавног морала“, Овај самовољни поступак судских чувара доброг моралног. реда, О коме је опширно писао Сотшђа Њ изазвао јеу Џаризу праву сензацију, равну јавном скандалу.
“Истакнути француски књижевници, међу којима се налазе и Албер Ками, Рејмон Кено, Пол Елиар, Клод-Едмон Мањи, Жан Касу, Бене штар, Морис Надо, Жан Полан, Шјер Сегерс и Жан-Пол Сартр, устали су у одбрану књижевног дела Хенри Милера. У свом јавном протесту они истичу: