Немачки буџет
98
ства, бар рачунски, концетришу у једној благајни и рачуну. Сем тога, благајничка управа има се старати, да у појединим благајнама не буде никад више новца, него што то стварна потреба изискује. У овом погледу државно газдинство се приближује приватном. Држава се мора старати, да својим новцем онако исто целисходно управља, као сваки умешан банкар. Ова сродност одвела je благајничку управу банкарству, благајнице су данас у модерним државама по примеру Енглеске спојене са великим банкама. Банка врши примања и издавања за рачун државе, она управља државним новцем. Овакав однос користан je и за државу и за банку и за целу народну привреду. За државу, jep се на тај начин убрзава, упрошћава и осигурава државна благајничка служба. Могуће je, да се избегну плаћања готовим новцем, да се Готовина у државним благајнама сведе на минимум, да се осигура тачност у плаћањима државним (без обзира на моментално стање у њеним касама), да се учине уштеде у персоналу и локалима. За банку je овај систем користан, jep joj се стављају велики капитали на расположение, њој се омогућава да води правилну дисконтну политику (на основи стварне металне подлоге, чији се износ не зна, кад je новац растурен), њен углед и значај расте, a број клијентеле се увећава. За народну привреду je од користи, што joj притичу велике суме новаца, које би бесплодно ле-