Отаџбина
НЕБЛАГОДАРНОСТ СРЕА СПРАМ РУСИЈЕ 57 5 мнслило се, и свагда у свету и у жпвоту засведочавало да је она држава најсрећннја, у којој јв закон нлјвиша вољ а, којој се свак покоравати мора.. «Али сад ови московскп аиостоли кажу, да није тако; кажу да народима не требају закони, него место закона треба да буде савест. «Дакле владалац не треба да је везан нп за што, него за савест. Ако му дакле савест подноси да се угледа на Нерона или Калигулу, ако му савест подноси да чини најгрђа тиранства, то ће битн право. И то проповедају људи који хоће слободу, али којп, као што се већ пз тога впди. илп не знају шта хоће, или не знају шга говоре. ссНикаква дакле није слава Солоиу што је дао Атињанима законе. Никаква нпје слава која се до сад давала римском народу ради закона његових. Нпкаква слава није нп нашем Душану што је дао Србима законик. Ништа нису толики највећи људи у роду човечијем, који се и данас труде дознати н свету обзнанити шта је право. Јер по новом еванђељу московском не требају народима закони, него се треба држати савестн. Сама ће савест казатп сваки пут шта је право. ссКоме дакле чиновнпку поднесе савест да покраде народну касу, то ће бити право. ссКоме савест поднесе да убије оца. то ће бити право. А шта неће савест, кад све буде право што се чпни по савести ? ссКоме судији (ако поред савести још буду нужне судије) иоднесе савест да метне кога у квргу. то ће бити право. ссКоме судији поднесе савест да обеси човека који у новинама каже за каквог велпког господина да не ваља што ради — то ће бити ираво. «То је ново јеванђеље московско. које Србима проноведа не један него свпх једанајест апостола а дванајестп знате куда се део) — — —