Отаџбина
596
СЛИВНИЦА
Ко сравнн ове депеше н ноте од 11-ог, еа денешама и нотама нстих људи од б-ог и 6-ог Новембра, тај ће за целоморати закукати: „Что снје јеже от нас бист таинство?" Шта то би? Ко то за четири дана промени тако радикално „стил" кнеза Батемберга и г. Цанова? Ко их из. оног ропског пужења пред Портом начини овако дрским изазивачима целе отоманске царевнне, који јој поручују да- ће она већ бити тако добра да одложи свој „предлог", иначе њих двојица скидају са себе одговорност итд. Па ко други него ми? Прочитајте још једном шта смо ми радили за та последња четири дана, па ћете се уверити да је, између осталог, највише крив онат непојамни наш страх од — Калотинске реке.... Владан Тбор^евић. НА ПРЕСТОЛУ РОМАН ВЕРТОЛДА А7ВРБАХА {НАСТАВАК ИЗ СВЕСКЕ 67-МЕ) 11. У недељу одоше у цркву Ханс, Валпурга и мајка. Дете је остало код Гуиделе. Тихо су ишлн дуж језера. Свако је за се мислило, колико су пуга ишли тим путем у добру и у невољи, и како ће од сада бити када почну ићи другим путем и у другу цркву. Људи који осем њих нђаху- цркви, здравили су се с њима онлаш. као од беде, али стара мајка рече: -— Нн једну ружну мисао о овим људима нећемо да унесемо у цркву; такве мисли морају остати на пољу! —