Отаџбина
0 МЕНИЧНОЈ ОДГОВОРНОСТИ
43
говорнооти лица које ствара меиицу и нушта је у саобраћај. Код вучених меница ') суделују најмање три лица. ]. издадаЛ&ц менице, — лице које издаје, вуче меницу ; 2 . ремитент. први сопственик менице, у чију корист издавалац и вуче меницу, и 3. трасат, лице на које издавалац упућује налог да меницу прими и о року плати. Тек кад трасат прими меницу, постаје прималац. акцептант, и од тог тренутка постаје менично обвезаии. Док трасат меницу не прими, дотле ремитент нема никаквог права из менице противу њега. Између издаваоца, ремитента и трасата иостоји известан правни однос, који регулише њихова узајамна права и њихову одговорност, и то како једног према другоме, гако и према трећим лицима, која путем меничног преноса постану сонственици менице. 2 ) Издавалац ствара меницу и пушта је у саобраћај. Пздавалац обично издаје меницу на онолику суму новаца, 3 кошко дугује свом повериоцу (ремитенту), и издавајући меницу обвезује се да ће ремитенту о року плаћања платити меничну суму преко трасата.
1 ). Нодела меница на вучене и соиствене менице најважнија је не само по меничном праву, но њу је усвојио и наш законодавац. У Одељку II. §§. 8 0 н сљед. тргов. зак. налазе се ирописи: о вученим меницама, а у одељку III. |§. 101 и сљед. налазе се прописи : 0 соаственим меницама. — По §. 101. тргов. зак. соцствена је меница кад се сам издавалац обвезује платити о року меиичну суму, а вучџна, кад се издавалац обвезује платиги преко трасата, дакле, трећег лица.
2 1. Ремитент обично не задржава меницу ; ио исту даље на другог преноси, а то на особити начин, ставл^ајући на леђима менице изјаву — пренос, — како ту меницу преноси у својину на друго лице. Ово се зове пренашање менице. Ремитент сада постаје ареносач (индосант, жирант), а онај на кога је меница иренета, назива се : индрсатар (жиратар). Ако опет индосатар на исти начин пренесе меницу на друго лице, онда се у погледу на. ово даље пренашање појавл^ује као иреносач, а онај на кога је пренео постао је индосатар. На овај начин пролази меница кроз више руку и тиме се знатно повећава број менично заинтересирлних и одговорних лица.
3). По т. 2. §.'80. трг. зак. меница може гласитџ само на суму новаца кој а се има илатити, остале ствари, н. пр. злато, сребро, рана итп. не могу бити. предмет меничне суме.