Отаџбина
ГОРЉИ ДОМ СРБИЈЕ
127
штину, и оида је бидо дивио видети ове достојанствене нредставнике вере и цркве. На жалост доцније, када свештеници стадоше по световном избору долазити у скупштину, наше се архиве напунише тешких доказа, да то није за свештена лица. Свештеник треба да нроноведа народу узвишену Христову науку, да проповеда слогу и братску љубав међу људима, а он је данас у Србији својим политичким партизанством дотерао дотле, да читаве парохије неће да пусте свога свештеника у своје домове, јер је љихов парох, њихов политички противник, то значи данас, И.ИХОВ крвни непријатељ. Није ни чудо, јер ти парохијани нису никад видели свога свештеника у одеждама и с крстом у руци да им проповеда братску љубав, они су га свагда видели како на врат на нос свршава службу Божију, само да има више времена за политичку агитацију, а видели су га често, како се, онако у мантији, пење на прљави механски астал, да са тога свога новог амвона, баци ироклетство на све друге политичке партије. Такви (;у овештеници само поруга Спаситељу, који је на крсту издахнуо за братску љубав међу људима. Ако се баш хоће да свештеници улазе у скупштину, нека их бира оамо свештенство, а не политичке партије. Ова иолитичка иартизанска саблазан у нашем православном свештенству треба једном да престане. Рекох и сиасох душу своју! Г. Даиило Анђвлковић: 0 овоме иредлогу да се говори другом приликом, где му буде место. Њ. В. Краљ: Ја потпуно разумем бригу, која је оличена у предлогу Његовог Високопреосвештенства, и Ја високо ценим осећања, која су Глави наше свете православне цркве диктирала такав предлог, али ја молимЊ. Иисокопреосвештенство, да о његовом иредлогу дискутирамо доцније, а сада да се вратимо на 84 члан, пошто је г. Таушановић поднео своју редакцију (чита исту). Г. Јован Ма риновић. Свему томе није место у земаљсгеом Уставу, све то треба да уђе у изборни закон.