Отаџбина
136
ПРОЂЕ КАО СА.Н
— Ах!... Дајте. Он узе писмо и сиусти га у једну велику куверту од дебеле хартије — какве се виђају обично код судија — на којој стајаше, великим Словима записана реч: финансије. «.... Г. Велен, члан управитељ одбора друштва ГуаноПерувијанског, моли за дозволу да може додати своме имену : де ла Даводери.... — Глупак! — Морам вам напоменути да је то од великог уплива бирач у XVII срезу. Чувена Фабрика каФанског једика.... три стотине радника.... — Дајте. Писмо Беленово ишчезе у куверту на којој стајаше Правда. — Жена Гицвилер, Алзашанка, којој су мужа Пруси стрељали као уводу 1870, обраћа вам се да јој помогнете добити издржање од министра војног. Наводи, да јој је јединац син, добровољац зуавски. умр'о од грознице у Тунису, — Не може се ништа учинити. Даље. Писмо жене Гицвилер паде у корпу код ногу Дирандових. — Г-ђа Годфроа ггрепоручује г. Делонеја, који је изумео неке нове покриваче што не пропуштају воду. Г-ђа ГодФроа мисли, да би било врло корисно — ово је подвучено у писму ■— усвојити ту непробојну ћебад за војску. — Ах! Дајте.... Одговорите г-ђи ГодФроа да ћу примити тога човека нрекосутра у јутру у 9 сах.... Додаћете да је последња ствар о којој ми је говорила на добром путу, и да се надам, да ћу јој у скоро јавити повољно решење. Јесте разумели ?.... Продужите, Дирандо настави читање, и још за читав сахат писма се слагаху у разне „куверте" — по једна за свако министарстно —- или беху бачена у корпу, да праве дру-