Отаџбина
70
КРИВИЧНА ДЕЛА
Да би по нашем крив. закону постојало дело разбојништва нужно је : 1. Да је напад или сила употребљена према неком лицу. То лице не мора бити сопственик ствари. но је довољно да је моментани њен држалац. 2. Напад или насиље треба да је извршено у намери да се приевоји туђа покретеа ствар. 3. Напад, насиље или опасна претња мора бити тако озбиљна да се њоме прети опасношћу за живот и за тело. Многи правници. траже за појам разбојништва, да је учинилац или пре или за време извршења присвајања примењивао насиље према личпости, а неки опет признају за разбојништо и оно насиље, које је извршено носле извршеног присвајања ствари. И наш се законодавац придргкава овог другог гледишта, само што се у таком случају мора пазити на то, да ли је насиље уиотребљено одма чим је присвајање туђе I нокретне ствари извршено, или много доцније. У првом случају постојаће разбојништво, а у другом неће. јер наш законодовац у пзразу »који на делу крађе ухваћен буде« тражи да је насиље одма по извршеној крађи примењено. Оно насиље, које би лопов учшшо према лицу доцније, иошто је већ неопажен измако са крађом: не може дело да квалиФикује као разбојништво, но ће бити стицај крађе в оног дела, које учивилац буде извршио нрема том лицу. Нпр. А. учини крађу код Б. па однесе је својој кући; сутра дап сазна Б. да је покрађа код А., оде тамо и хоће да узме своје ствари, но А, га избије и нанесе му тешку повреду тела. 4. Насиље, које се употребл.ава према неком лицу, не мора увек да се састоји у примени Фнзичке силе, но се може састојати и у некој опасној претњи. Примењивање Физичке силе мора бити тако, да се њоме нападнутој личности наноси ма какав вред, као | што је нпр. везивање, тучење, злостављање и т. п. а ако тога није било, онда нема ни разбојништва. Нир: господар куће седи у својој соби и лопов знајући за то, приклопи и закључа врата од те собе н тиме лиши овога слободе, али избегне Фактичку примену насиља. Претња. коју разбојник примењује, мора бити така, да се њоме угрожавао живот нападнутога или му се претило наношењем телесних повреда. Разбојпиштво је, свршено дело, чим је наладач насиљем својим ириграбио туђу ствар, а све дотле оно носи на себи вид покушаја, који ночиње са почетком примене насиља или претње. Но наш законодавац изједначава у §. 242. крив. зак. покушај са свршеним делом прописујући и за ово смртну казну, јер тамо наређује: »И онај, који је с разбојничком намером настојећу опасну