Песма о краљу Налу : уломак из староиндискога "Махабхарата"
.82
Т. МАРЕТИЋ
Лете, лете, — и вози се
Веле славни Ртупарно
Спрам Видарбхе гледајући
А пошто се Нал удаљи,
И Калиј се кући врати,
Краљ Нишадски Нал тад живну И господар земље поста
Калија се ослободив,
Ал' без свог је још обличја.
ДВАДЕСЕТ ПРВО ПЕВАЊЕ.
Говори Врхадасво.
У Видарпску стиже земљу Јунак прави Ртунарно У вече, и. онда слуге Пријаве га краљу Бхиму. По Бхимову одређењу Краљ униђе у град Кундин. Тутањ кола његових се Разлегао на све стране. Тај су тутањ и Налови Коњи чули и чувши га Онако се радоваху К'о пред краљем некад Налом. Дамајанта чу такођер Тутањ кола ко дубоку Грмљавину из облака У кишно доба године. Веома се она чуди Чујућ треску урнебесну
ао некад, кад је коњма Управљао Нишађанин.
Бхимова мисла; исти
То је топот, мисле коњи; Паунови у палачи, И слонови у појати, И коњи су ту тутњаву“
17
175
20