Песма о краљу Налу : уломак из староиндискога "Махабхарата"
56
Т. МАРЕТИЋ.:
Ал с брахмани да се могу Рад тражења мужа виђат, Буде л тако чинило се, Јамачно ћу остат овде; 280: Где би било другачије, Ту боравит не бих хтела." Њојзи веома радосна Краљева мати прозбори: „Све ћу чинит то, кад такав Твој је завет у час добри!“ То Бхимовој рече кћери, О народни тосподару, Затим својој, мој Бхараше, Прозбори кћери Сунанди: 290 „С божанског лика познај се Собарицом, о Сунанда, Једнаке је доби с тобом, Па нек буде твоја друга ! (С њом проводи ти без бриге 295. Дане вазда у весељу“. Радосна врло Сунанда Тад другама окружена У кућу пође водећи Са собом Дамајантију- 30
|) 09 сл
ЧЕТРНАЕСТО ПЕВАЊЕ.
Говори Врхадасвс.
Кад, народни зтосподару, Нал остави Дамајанту, Он у шуми непроходној Угледа пламен велики И још чује, из средине 5: Како виче створ некакав Више пута: „Нале, амо, Пунјаслоче, амо дођи!" „Не бој се!“ Нал му прозбора И угази усред плама“ 10