Повлачење српске војске ка приморју и оснивање "интендантске базе" у Драчу и Скадру
110
»Дошаву Скадар обавестио сам се одмах о ситуацији и сазнао да апсолутно ни грама хране није дошло из Савезничких земаља ни у Драч ни у Скадар (Медову) од оне коју је председник министарства наговестио да ће стићи из Француске.«
»Да двопек такођер није приспео, да се сав рад мога заступника и комисије, коју је Влада одредила састојао у позајмици хране од црногорске интендантуре и купљене у омањој количини са трговачких дереглија, са чиме је храњена силна маса невојника, избегличких руља, а врло мало војника.«
»Према оваквој ситуацији одмах сам приступио послу и сутрадан рано закључио једино што сам успео куповину 22 вагона кукуруза и то са испоруком тек до 15. децембра; сем тога приступио сам набавци сена и осталих ситних намирница и даље продужио рад чији сам резултат саопштио Начелнику рапортом својим од 26. ов. м. Пов. ЕБр. 1916.«
»Из целог овога излагања Начелник ће изволети видети:
1. да ни часа нисам престао мислити и радити на своме задатку — осигурању исхране војске, већ да сам чинио и учинио све што су ми моје физичке и моралне силе, а и прилике у којима се налазимо, дозвољаБале; Е 9. да путовање моје није пасивно и немарно кретање старог официра, који има на дужност у одређено место да стигне, већ пут информативан, активан и радан, на коме сам искористио сваки кут и сваки корак, у колико се што у интересу наше војске за искоришћење нашло; |
3. да при путовању мени није било свеједно, стигтао три дана раније или касније. Ја сам имао да пређем око 300 километара, и већи део тога пута у шесде-