Повлачење српске војске ка приморју и оснивање "интендантске базе" у Драчу и Скадру
125
је малочас заст. министра војног ставио на расположење 500 наполеондора баш за [армију и да ће се тај новац сутра 8. ХП. зором послати армиј ској интендантури у Подгорицу искључиво за набавку животних намирница. Затим нам је он наредио да по његовом налогу захтевамо од министра још 500 наполеондора, па обе суме да пошаљемо 1. армији одмах. То је било извршено. Курир, који је тај новац предао благајнику |. армије г. Др. Драг. Новаковићу, известио нас је да су у армијској интендантури са том пошиљком били изненађени, пошто набавку хране врше и папирним новцем. Ми смо јој и нашим спроводним писмом препоручили да се тај златни новац употреби искључиво за набавку животних намирница, ако се ове ни под којим условом не би могле набављати папирним новцем. 5
После месец дана утврдило се, да ова златна монета, коју је командант армије на онакав посредан начин тражио, није била ни потребна за циљ, за који је тражена. У намери да редовним путем уверимо о томе и Врховног Команданта, нисмо успели, а нередовним нисмо хтели да се користимо, јер бисмо тангирали утврђену релацију између нас и Врхов. Команданта. Та наша писмена констатација коју смо по доласку на Крф упутили 29. 1. 1916. Начелнику штаба Врховне Команде под ЕБр. 2405 гласи: »Начелнику штаба Врховне Команде. Сматрам за дужност упознати Начелника штаба са једном немилом појавом која је мени лично, у својству главног интенданта, нанела веома горку непријатност, иако до мене лично није било кривице. Познато нам је свима да је наша војска при повлачењу преко Црне Горе и Арбаније трпела осетну оскудицу у исхрани, јер 10] обећана“) храна из иностранства
1) од стране председника владе.
5