Повлачење српске војске ка приморју и оснивање "интендантске базе" у Драчу и Скадру
172
Биланс бројног стања наше војске завршио се фаталнијим резултатом. Тако: њено почетно бројно стање од 420.000 људи (види наш преглед Б) за време од 22. ТХ., кад су отпочеле операције на северном фронту Србије и од 28. 1Х. на источном, па до 31. Х. 1915., кад се без мало сва војска била искупила на Косову, смањило се према податцима изнесеним напред у 1. одељку, од прилике за 30% т. ј. свело се на 290.000—800.000 људи. Од Косова па до заласка у арбанске гудуре око 15. ХТ. — наше је чврсто веровање, као што смо већ напред разложили, да јој се бројно стање свело испод половине почетног бројног стања т. ј. највероватније на 200.000 људи, да би се тек !. Јануара 1916. у Скадру утврдило да је спала на 139.969 људи, или на |; почетног стања. Другим речима: од 22. 1Х. па до заласка у арбанске гудуре (око 15. ХК) истопило се преко 220.000 људи, а кроз Арбанију па до Приморја око 60.000 људи! Од преостале трећине прогутало је и острво Вид у крфском заливу, најмање 20 до 25%, те је нова акција према Кајмакчалану у 1916, могла бити предузета највише са 100.000 бораца и небораца. Ужасни бројеви!
У крфско пристаниште стигосмо 25. 1. 1916. око подне, где нас је дочекао наш помоћник виши интендант г. Стан. Ристић, који нам се пожали на конфузан начин непосредног снабдевања наше војске из француске базе, и то без учешћа наших трупних интендантура и пуковских интенданата, него само на требовања наших трупних официра, којима је храна лично и издавана, као и да после неколико покушаја није успео да разувери команданта базе да је његов начин снабдевања скроз неправилан. Кад нам још рече да и француски командант базе није интендантски официр, него трупни (артилер.), онда нам је ствар била јасна, јер смо и ми