Поврће и његово гајење : посебни део : поуке, упутства и подаци за производњу и опис 67 врсти и многобројних сорти поврћа : са 97 слика у тексту
270 КРОМПИР
У колико неко земљиште нема довољно природних особина, које изискује Кромпир, у толико више треба исте надокнадити дубоком обрадом и одговарајућим ђубрењем.
Земљиште за Кромпир ваља преорати или прекопати колико је год могуће дубље и раније, а најбоље је још с јесени. Иза дубоко спуштеног плуга, треба пустити и подривач да подуби бразду. Земља за кромпир треба да је урађена најмање на 40 см, а ако је могуће још и дубље.
Ђубрити земљиште треба изобиљно и то сазрелим ђубретом, а за поправку тешке и збивене земље, добро је ђубрити сламастим ђубретом и пепелом, од чега ће постати растреситија.
Ђубрење награђује добро и ако се ово примени у већој мери, може Кромпир да се гаји на истом земљишту, по више година узастопце. Нарочито прија Кромпиру пепео од изгорелог дрвста и чађ, јер му треба много калија.
Растурено ђубре заорава се или закопава преко зиме сасвну плитко, изузев сламасто ђубре на тешком земљишту. Ово треба унети мало дубље у земљу, јер се у том случају не тражи само што брже распадање ђубрета, него још и поправка неподесног ' склопа земља.
Време сејања настаје, кад престане опасност од позних мрезева. У колико се Кромпир раније посеје, у толико даје већи принос; најбоље би било одмах после зиме, али онда обично још има мразева и слане, који су у стању да упропасте усев, јер кромпирева је клица јако осетљива на зими. Ако прва клица пропадне од пролетњег мраза, може Кромпир да истера и другу, али са великим задоцњењем, због чега се знатно умањује принос. Обично време сејања Кромпира код нас пада ва другу половину Априла и почетак месеца Маја.
За семе ваља бирати Кромпире средње крупноће; најбољи су они, који мере код ситних сорти по 40—50 грама, а код крупних сорти по 70—80 грама, јер сувише ситно семе мање рађа, а крупног треба много, те скупље стаје. За то крупни Кромпири за семе може да се преполове пресеком и то само уздуж; тако сечене Кромпире пре сејања треба држати бар 7—8 дана на ваздуху и сунцу, да се површина реза добро осуши и ухвати кожицу.
Врло је корисно још пре сушења површину реза замочити у прашину од гипса. По могућности треба сваки Кромпир намењен сејању, пре него што се меће у земљу, да изложи сунцу и ваздуху, и то повише дана, па чак нека истера напоље и дужу клицу. само у том случају мора руком пажљиво да се сади, да се