Политичка историја Србије у другој половини деветнаестог века. Књ. 4, Друга половина владавине краља Александра I до угашења династије Обреновића : 1897-1903.
А ПАТНА УН КЕ ту ИтЕНА М 1 И"
– – “ РАНООИ ПАЛАИНИ ЛАА АРА н- РИГА 1 а па ата И РАТЕ пи НИ Кот Ми и ПА РАЈЕ ; КЕ
МИ 1 Х а
у ! [ | | · : у | ||
УГАШЕЊЕ ДИНАСТИЈЕ ОБРЕНОВИЋА 555
светлио је овај необични метеор, да се, чудним, и до сада још до- Ц вољно необјашњеним стицајем прилика, угаси, далеко од своје Отаџ- КЕ бине: у Солуну. Важност прилика налаже нам, да се на крају и на томе задржимо. То је чисто историјска дужност и потреба.
М. Влада Краљевине Србије. Сазив Народног Представништва и Избор новога Краља, промана Устава н владе. — Писац је напред у по-
четку овог одељка, под !. изнео слику, какву је он затекао рано у јутру 29. маја, у Министарству унутрашњих дела. Он је именовао и људе, које је ту видео, и који беху позвани, доведени или, по сили њима самима створенога положаја, дошли на место, где се имала образовати нова влада, која ће прихватити власт и управу чад обезглављеном државом.
И доиста, ти су људи и образовали нову владу, која се привидно сама наименовала давши себи назив: „Влада Краљевине Србије,“ док су је новине називале узгред и „Револуционарном влалом“.
Казасмо: да се ова влада сама наименовала, И ако то изгледа у редовним приликама необично, у овој је прилици то било, бар по спољашности факта, тачно. Али за то не треба сматрати, да није било неодољиве силе, [огсе тајецге, чијег је дејства производ и ова прва влада по смрти Краља Александра. Чланови нове владе, не би ни смели сами заузети нове положаје, нити би на њима остали без силе, која их је довела и држала.
Та сила били су они исти људи, који су срушили дотадашње стање, били су завереници, који су у истини у јутру 29. маја били ' једини и моћни господари ситуације и у Београду, а имали и свуда своје људе, којима су се с места све рађанство придружило. Они су, приступајући своме колосалном делу, у исто време имали и готову листу министара, који ће састављати нову владу. У тој су листи творци њени, наравно, у првом реду предвидели места 34 истакнуте војне и цивилне носиоце завере; јер је и посве природно, да су они у првом раду и морали бити прихватиоци новог стања и главна гарантија за његово одржање и учвршћење, после старог, које су они срушила. Али, ти исти људи, водили су јаког разуна и о другим чиниоцима, на којима је по правилу и иначе ста- | јала политичка зграда, и пре 29. маја, као што ће стајати и после 29. маја. Ти други чиниоци јесу Политичке Странке. Подједнако са представницима завере, у листи министара нове владе, нашли су места и представници олитичких Странака; а један је био и стари представник симпатије према новој династији, која је, као Мато се из претходних излагања јасно види, била у интимном кругу завереника унапред десигнирана, да буде васпостављена у Србији.
Ове разлоге и узроке за састав нове владе потврђује. један поглед на њен лични састав. Влада Краљевине Србије од 29. маја 1908. била је овако састављена: Председник и без портфеља Јов, Ђ. Авакумовић, иностр. дела ЈЉубомир Каљевић, војни генерал Јов. Атанацковић, привреде 5, А. Генчић, грађевина пуковник Алекс,
28»
|