Полициски речник : Књига трећа М — Ш
O OIR VOA KAKO OPTIARC E
2, „Мати може само своје женско дете заостало у задрузи наследити са правом, које је имала њена кћер у тој неподељеној задрузи, а мушко дете кад је у забрузи, по Законском реду ни у ком случају.“
Законско наслеђивање између супруга, Питање о узајамном наслеђивању супруга регулисано је 5 5 405 и 416. Но овим законским прописима, с обзиром на % 417, они могу једно другог наследити под овим условима:
а) Да раније: умрли супруг нема; законих наследника ни из шестог колена по материној лози; |
6) Да је законити брак међу њима постојао до смрти. умрлог супруга. Поводом овога у, 95 417 прописано је:
„Ово се разумева код мужа и жене, који по закону у ~ браку живе; јер ако су растављени судом, ако је жена свога мужа ве роломно оставила, ако је муж па
жестини срца жену од себе оте |
рао или је њу вероломно оставио, па се некуд степао, онда и ово право у смотрењу уживања и узајамног наследства њихног престаје.“ Изрази, „ако су растављени сул дом, значе ако је брак дефинитивно разведен. Према томе овде не потпада случај кад је супружницима: досуђен само одвојени живот.
Према 5 416 муж може наследити само ону имовину, женину, која је као мираз донета, а не и осталу њену имовину (парафернална /Oбра), која у недостатку жениних законих наследника, припада држави.
Право наслеђа на заоставштину женину имају и законити наследници мужа, под условом да је овај надживео жену и умро пре него
Hag
што се изјаснио да се наследства прима. Овог права немају женини | законити наследници према заостава. : штини умрлог јој мужа.
Законско наслеђивање између ван брачне деце и њихових родшпеља,
Законом је прописано:
„о 409. Деда изван брака рођена добијају право на наслед ство као и други закони наслед ници само онда, кад би познији! браком законим она позакоњен била. :
Иначе ванбрачна деца као нет закона не могу имати права за конска на наследство ни очино ни материно но само са изјашњено. вољом оца или матере. -
„о 41. По смрти ванбрачно га и непозакоњенога детета без деце и потомства законога њеч гово имање не наслеђује родитељ, но хранитељ. Моћи ће истина и отац и мати наслелити, но то као хранитељ и храните- – љица.'“ (8, Ванбрачна деда.)
Законско наслеђивање између усвојене деце и њихових усвојштеља.. Ово наслеђивање регулисано је S 410, KOJH гласи:
„Дете усвојено има право нас наследство поочима или помајке своје. У случају његове смрти безг деце и потомства не само од поз очима и помајке наслеђено, но и оно што сам стече и приплодиу прелази на потомке поочима и помајке. Ако ли ових нема, онда је у тековини и приплоду ње TOBOM преча његова него поочимова и помајкина родбина. Наслеђено пак добро од поочима и“ помајке прелази на родбину њихову по ваконом реду, а не MH
родбину његову.