Полиција
— 439 —
Подизање жандармеријског дома неопходно је потребно и корисно. Сваки, и стари и нови жандарми, служиће и ревносније и спокојније кад буде унапред знао да ће једног дана, стар, немоћан, неспособан или изнурен тешком службом, имати где склонити се и старе дане провести као у својој кући.
· Поред овога, у Београд.као престоницу и седиште Команде Целокупне Жандармерије, мора доћи или кроз њега проћи готово сваки жандарм, путујући по разним службеним пословима, и премештајући се из једне команде у другу. Сви ови долазници и пролазници немају где да се склоне, одморе, нахране. и на сигурно место до свршетка посла оставе оно што собом носе. већ морају да се потуцају по разним ћумезима и буџацима, или да досађују друговима. Морају даље да се хране по ашчиницама, где често добијају разне болести, јер због мале плате не могу да иду у ресторане. Кад би постојао жандармеријски дом, сваки жандарм који би послом дошао у Београд или пролазио кроз њега, имао би у њему сигурно склониште, у коме бн се осећао као у својој кући.
Жандармеријска задруга за штедњу и међусобно помагање имала би за циљ да своје чланове — жандарме — материјално потпомаже и снабдева свима потребама; да издаје редовну помоћ неспособним и да се стара о инвалидима. Сваки жандарм морао би бити члан ове задруге са улогом од једног динара на месец, или са по дванаест динара годишње, која би му сума, са оном датом за подизање дома, представљала уштеду и доносила приход. Ова задруга још би имала да прикупља приходе од улога, завештања, добровољних прилога ит. 5, и да њима рукује.
Жандармеријски дом могао би се врло лако подићи, било: државном потнором, било прилозима самих жандарма. У интересу угледа престонице и наше данашње велике државе он треба да буде једна монументална грађевина, у близини железничке и паробродске станице, понајзгодније на Топџијској Пијаци, у улици Сарајевској преко пута парка Министарства. Финансија. Плац за дом треба да да држава или општина, а зграду од вредности од 1,000.000 динара да подигну сами жандарми месечним прилозима од 150 дин. што би за 2 године изнело око 700.000 дип. Поред овога, могла би се употребити и сума од 105.000 дин. колико је у год. 1909, 1910 и 1911 скупљено.