Полиција
— 415 —
Русије изузев Петрограда и Москве, био је објављен нарочи:и декрет о организацији милиција. Тим декретом дате су милицији исте атрибуције, које је имала и полиција старог режима. Тако је револуција укидајући полицију, заменила је опеш полицијом: сви детаљи процедуре и формалности остали су неизмењени. Што се, међутим, више приближујемо бољшевичкој владавини, милиције постају све моћнијим, јер, за целу административну машину, оне остају једини орган.
Првог дана револуције покушало се с остварењем идеје: о наименовању органа власти путем избора, Сва администрација по срезовима и окрузима била је поверена самоуправним. телима — општинама, а срески и окружни владини комесари имали су само да контролишу примену закона. Среске и окру– "жне "шефове милиција бирале су општине, а влада је постављала само окружне инспекторе милиција ради опште контроле. Ову административну новину није пронашла револуција; систем поверавања административне и полициске власти изабраним. представницима народа био је већ познат у историји руског царства. Још у време Петра Великог, у Русији су постојали. изабрани „Ландрат-и“; доцније од царице Катарине |. до. Николе |, шефове полиције по срезовима бирали су сопственици непокретних добара; чак 'и до саме револуције, највећи део административне и полициске власти по селима био је у рукама „волосних старина“, које су бирали сами сељаци. Овај систем утврђивања административне. и полициске власти избором био је разумљив. и могућан у нормално време, али, кад су се, у периоди револуционарног хаоса и анархије, почеле примењивати теорије општег права гласа, чак и у области административној и полициској, та се анархија још повећала и успело се само да се стање у земљи још више поремети. -
Као што смо казали, администратори и полициске старе-– шине, били су, готово свуда, бирати међу адвокатима и људима с револуционарном прошлошћу: Поред ових су и многи професионални кривци успели да добију одоворна места у административној и полициској служби. Чињеница, да ко има у прошлости неколико година затвора или робије, била је од. толиког утицаја на бирача, да овај више није умео разликовати политичког кривца од обичног злочинца, већ је и овог