Полиција
— 1837 —
„Потписати прочитали смо чланак „Поводом полициских указа“ штампан у бр. 19 и 20 од 15. октобра тек, год. и сагљасни у свему са идејом о покретању удружења полицијских чиновника, овим овлашћујемо гл. уреднике, да нас уврсте у чланове удружења, верујући, да ће и остало полициско чиновништво радо прихватити ову идеју, и да ће удружење у најскоријем времену потпуно остварено бити.
Ми не прилазимо овој идеји, што предвиђамо и замишљамо корист личну, коју би преко удружења имали очекивашни, , већ прилазимо и желимо удружење, које ће једино моћи ура-_ дшти све што треба ради побољшања и унапређења наше полициске струке. Са овим биће обезбеђени и полициски чиновници, јер ће удружење као организација моћи уклонити све што смета напретку струке, па и све мане до сада запажене, каб што је то јасно у наведеном чланку изнето.
5. децембра 1920. год. Риста Кувмановић
Каменица | начелник ср. подгорског Мил. М. Лозанић, пол. писар
Вид. Мочник, пол. писар С. Јов. Цокић, пол. писар.“
„Идеја о остварењу удружења полициских чиновника симпатична је, а за полициско чиновништво од великог значаја, и зато на остварењу ове идеје треба свесрдно и најживље радити како би се струка сачувала од неминовне пропасти“ како је то и уредништво у своме чланку „Поводом полициских указа“ напоменуло.
ја предвиђам, да ће се приликом привођења у дело ове идеје наићи на доста тешкоћа, и један од важнијих узрока, који вам унапред чини удружење несимпатичним то је искуство, да су истакнутији чланови Управе удружења, — користећи се снагом удружења, — извлачили за себе највише користи и у опште удру“ жење имали као средство за постигнуће својих циљева 'пример: удружење поштанско-телеграфских чиновника, 8 У нашој струци (и без удружења) пример: да за Београд ин важвије центре имамо тако рећи патентиране чиновника.
Што се мене тиче ја ово само констатујем, а да не би пео покрет зг удружењем због ових ситница постао несимљатичан о овоме нећу за сада више ни говорити, И ја свесрдно