Приповетке / Бранислав Нушић
40 БРАНИСЛАВ Ђ. НУШИЋ
Седео сам онда, сећам се, код једнога бакалина на стану. Бакалин учио богословију, па враг га знао зашто је напустио, тек он је држао да је обвезан све да зна.
Седим ја тако увече па му говорим:
— Ето видите 2 пута У равно Х.
— Јесте, вели он.
— А и У пута Х равно 2 — велим ја.
— Дабоме, вели он.
Тако једанпут нисам му платио мислим двомесечну или тромесечну кирију. Дође он, накашљуца се озбиљно, па ће рећи:
— Ама, знате, ако би могли да ми платите оно мало кирије.
— Молим, зашто не, велим му ја, само да видимо како стоји цела ствар. Ето дакле, ја сам вам за месец септембар рецимо дужан 2 и за октобар Х. А 2 више Х равно У, дакле ја сам вам дужан „ипсилон“.
— Дабоме! вели он.
После мало оде, шушка са женом, шушка, па тек дође и вели:
— Ама, господине, неће бити да сте ми ви дужни „ипсилон“. Ја сам разговарао са женом и све ми изгледа да сте нам дужни 75 гроша.
После је мислим то „ипсилон“ било и пред општинским судом, те сам га морао да заменим са опредељенијом количином.
Али ја сам доцније променио своје мишљење и увидео сам да те неопредељене количине имају и својих добрих страна. То јест, можете место њих замислити ма какву количину и резултат је увек добар и оправдан. Тако на пример замислите да је:
Х == Панта Срећковић,
2. == Љуба Ковачевић и
у = Иларион Руварац,
Панта Срећковић -- ЈЉуба Ковачевић = Ил. Руварац.
Или ма какву ви комбинацију из ове формуле градили, множили је, делили, сабирали или одузи-