Просветне и политичке прилике у јужним српским областима у XIX в. : (до српско турских ратова 1876-78)
ПРОСВЕТНЕ И ПОЛИТИЧКЕ ПРИЛИКЕ 359
То је било 1868 г. МИ Симеон Штипљанац је предавао по манастирском методу. Али је предавао и из нових српских и бугарских књига. Међутим, на годину дана по том, доселио се у Куманово, опет штипљанац, Јеврем Скевра; оженио се у Куманову из угледне свештеничке куће — Поп Костине — и рукоположио за свештеника. С тога кумановци, на место Симеона Штипљанца, узму поп Јеврема. Поп Јеврем је био од млађих људи, и учио се по новом, бугарском методу у Штипу и Ћустендилу. Бугарских књига је било и пре њега у Куманову, али он је завео учење само из бугарских књига. Па, ипак, ко је хтео, и код њега је учио из црквено-словенских књига.) Оптерећен парохијом, и породичним неприликама, поп Јеврем је, брзо, дао оставку на учитељско место, и место њега је дошао Костадин Прилепчанац, у Куманову познат под именом Други Костадин. Са овим учитељем се завршава и 1870 г.
У то време и у Куманову почиње црквена борба.
И ако не енергично, као у Врању и Скопљу, бугарска организација је живо настојавала, да се и у Куманову створи ексархиска струја. Али, није успела. Два кумановска првака, митрополитски епитроп Димитрије и Денко Крстић, чврсто су „држали ситуацију у својим рукама, и нису давали, да се, ма ко, у Куманову отцепи од народне целине, коју су њих двојица водили и представљали. Видећемо, да је скопски митрополит Пајсије, једно доба, пре но што је био изабрат први бугарски ексарх, био пристао, да отпадне од Патријаршије и изјасни се за Ексархат. Кад је, на то, склањао и кумановске прваке, иконом Димитрије и Денко одговорили су му: даон може радити шта хоће, али да на њих, и кумановце, не рачуна; они остају оно што су. Иконом Димитрије, у време постанка Бугарског Ексархата, имао је 76 година, и преко 50 година свештеничког положаја и положаја иконома, и био је опште уважен. Бугарска организација је морала с тим фактом рачунати, с тога је енергично настојавала, да удали иконома Димитрија од народних послова. Поткупила је неколико кумановаца, који су иконома Димитрија, г. 1871, тужили призренском валији, и овај је био позват у Призрен на одговор.
5) Још има живих кумановаца, који су учили школу у поп Јеврема, и учили . су из црквено-словенских књига. Поп Јеврем се одликовао лепим рукописом. Једно време, био је писар митрополитскога намесника Димитрија. У мене се налазе неколика писма, што их је поп Јеврем писао икономовом зету у Врање.