Просветне и политичке прилике у јужним српским областима у XIX в. : (до српско турских ратова 1876-78)
32 Д-Р ЈОВ. ХАЏИ ВАСИЉЕВИЋ
интелигенције произвела је за „попечитеље школске“. Априлова многи бугар. писци називају „втори Кирил философ“ па, шта више, и „б'лгарски Моисеи“'),
Ту прву бугарску школу издржавали су Рус кнез Воронцов и Палаузов. Споменули смо дасу саму ову прву школу сами Бугари, у почетку звали, Славјанско-6' лгарском“). Метод је у њој био као и у руским школама; и сав рад у школи био је као у руским школама. Отварање бугар. школа и просвећивање Бугара и даље су помагале Русија и Србија. Још првих година по постанку ове школе, Русија је примила у своје школе велики број младића из Бугарске; доста младића примила је и сама Србија.)
Србија је печатала за Бугарску школске уџбенике и друге књиге за народ“) — Један од најизразитијих просветних радника у Бугарској онога доба и први, по времену, учитељ. бугарске школе у Габрову, Неофит Рилски — Бозвели — ево како је о томе писао г. 1837 кнезу Милошу:
Свљтлтишему и милостивљишему кназу и господарго Милошу Обреновичу.
„Гремђвшии прежде нђколикихђ днен јакоже велегласного труболо, и оглашавши своимљ прјатнемђ звукомт BCIO долнуго Миспо, и сопредблнуко еп Тракпо, Крилатви Слухљђ, возвђцал прехожденје сателнђишаго кназа Сербскаго, показа оуже намђ предвозвђшаемаго храбраго Геркулеса, славнђишаго герол вђка нашего, окружаема сами мужественнми Марсовеми други.
Оудостоихомса прочее недостоинји видђти милост Божпоу велику намђ отђ всемилостиваго Бога нинљђ јавленнуло. Кто бо еше оусомнфваетси јако сен свбтлеи и великји книзђ сербски Милошљ, милостђ отђ Бога великал дарованљ естђ народу Сербскому; иже естљ избавителљљ Сербти, просвбтителљљ Сердји, украсителљљ Сербти, и мудрувпи управителђ Сербји, искреннИ потомецљ славнехђ, онмхљ и храбрмхљ героевђљ Сербск:хљ;
Милошљ славни, всему славено - сербско - болгарскому народу милое и сладкое има. милостђ Божја естђ и намђ отљ бога дарованна, шко покровителђ и зашитителљљ нашљ новни,
15
) О Априлову в. Д-р Ив. Д. Шишманов (АБСбр. М! с. 105—129)
7 О В. в. Мебр. УШ с. 48 и др.
%, Мебр. УШ, с. 482 и др.
*) Мебр. УШ с. 430; ХХ с. 21—28 ни др.
5). О односима Н. Рилског са представницима Србије у Цариграду 8 Мебр. МШ с. 427—432.