Просветне и политичке прилике у јужним српским областима у XIX в. : (до српско турских ратова 1876-78)
74 Д-Р ЈОВ. ХАЏИ ВАСИЉЕВИЋ
Светој Петки, Ослару, Клиновцу, Којзодолу, Старцу, Кошарну, Давидовцу, Собини, Градњи, Власини и тд. итд.)
Кумановска Област — У малом месту, у почетку ХЈХ в. тек варошици, Куманову зна се за словенску школу још од почетка ХЛХ в. Први учитељ у овоме месту, о ком је забележено, био је Гаврил Крашовац. Он је био учитељ око 1805 г. За овим се помиње учитељ Риста Чолак). Памти се да је овај Риста био из Велеса. У Куманову је био учитељ доста година. После Ристе Чолака дошао је за учитеља јеромонах Михајло из Кучевишкога манастира Св. Архангела у Скопској Црној Гори“). После овога јеромонаха дошао је за учитеља брат Ристе Чолака, Димштрије Чолак. МИ Димитрије је био неколико година учитељ. Године 1835 дошао је за учитеља Трајко Штиплија (Штипљанац). Овај је био учитељ 6 година, па је за њим дошао Мишар Ристић Велешананц. Овај „Велешанац“ био је родом из кумановског села Матејче, испод манастира Матејче, а Велешанцем су га у Куманову звали због тога што је неколико година, пре тога, био у Велесу, и отуда дошао за учитеља. У Куманову је Митар учитељевао 8 година, па се вратио у Велес.
Године 1849 примљен је био за учитеља Денко Крстић“). Он је био родом из Куманова, а отац му је био родом из с. Младога Нагоричина. То је био први у Куманову мештанин учитељ. Мало је учитељевао, па је отворио радњу. После Денка изређало се на учитељском послу неколико кумановаца. То су били: Михајло Хаџи Стоилковић, потоњи прота кумановски; Ђоро Јовановић, звани Борозан, па Риста Гтоповић>), потоњи кумановски парох и т.д. e:
Све до половине XIX B. y Куманову се учило само из
1) По мојим белешкама (Јужна Стара Србија књ. 1, Ив. Иванић (на пом. м.) описао је и ове школе, али с многим преписивачким и штампарским грешкама.
8) Јов. Хаџи Васиљевић, Јужна Ст. Србија 1, с. 492.
5) „ЕЕеромонах Михаилђ (0 свети архангелђ Коучевиша 5 Скопђ и беше даскал 5 Куманово“ (Јов. Хаџи Васиљевић, Нагоричке Цркве с. 16).
+) Денко Крстић. је био најспремнији учвтељ у црквеном реду. Лепо је и певао. Ја сам га затекао где је Страсне Недеље, на свима бдењима, држао страну и предњачио свима певачима.
2) Риста Поповић, потоњи 2оп Риста, родом је био из с. Никуљана. Школу је учио у поп Пауна старонагоричког и годину лана у манастиру Прохора Пчињског,