Просветни гласник
732
ПРОСВЕТНИ ГЛАСНИК
том пазити на ово. Уста ваља заиушити памуком иди кучином или хартијом, да крв не изиђе на поље и не упрља одећу. Кад је тоидије време и дужи пут, у уста ваља уштрцавати ракије све дотле, док се желудац и црева не испуне. За тим и уста и чмар запушити памуком. Кад је сасвим топло време, те је бојазан да се животиња усмрдн пре него дође до Музеја, онда ваља како птици, тако и сисару извући црева. Ово се постиже кад се животиња распори од тртице (или чмара код сисара) па до близу груднице, водећи рез по средини трбуха. Кроз тај се отвор извуче сва утроба а за тим се изнутра испере животиња и обмаже љутом ракијом. НЗ. Ваља тачно водити списак кад су и где су уловљене животиње. Код оних кичмењака који су у шпиритусу ваља увек прикачити једну цедуљицу, на којој се плајвазом № 2. напише датум кад је ухваћена и место где је ухваћена. Тако ваља радити и за птице и веће сисаре, По ваљцима и Фишецима инсеката ваља такође исписати место и датум. Д-р Ж. Ђорђевић.
II. КРАТКО ШСТВО ЗА ПРИКУПЈБАЊЕ БИЉАКА
Све биљке делимо на цветоноше (Фанерогаме), које имају виђен и јасно бојен цвет, и бесцветнице (криптогаме) код којих цвета, као код ирвих, не видимо. Одцветоноша треба скунљати за збирку потпуно развијене примерке, а потпуни струкови су они код којих има кореи, стабдо, лист, цвет и нлод. Дветоноша има врло различитих, расту свуда а цветају од раног пролећа до мртве јесени. У размаку тога времена треба их и скупљати. Поједине цветоноше треба брати истом онда када су први цветови прецветали и заметнули плодове илн када им је плод већ зрео. Јер, ради потпуне научне одредбе и даљег проучавања тих биљака, потребно је од једне исте врсте имати све поменуте делове од корена до плода. Ну има цветонопга које цветају рано с пролећа иди почетком лета а пдодови им дозревају под јесен. Такве биљке треба скунљати у два маха, први пут кад цветају и други пут с плодом. Од биљака, које имају јако развијен корен не мора се цео кореи узети већ је довољно и један део овога, само да се на њему виде сва обележја. Једногодишње и неке двогодишње биљке (као слачица, видовчица, ељда и др.) могу се са кореном заједно из земље и руком ишчупати Али, има биљака, које се дуго година развијају (као љутић, стричак девесиље, лукови и многе др.) те имају корен разгранатији и дубље у