Просветни гласник
НАУКД И НАСТАВА
515
којој је могућно било сгановништву извесне територије да се ода мирним занимањима и извесна класа друштва која се одвајада из масе, која се искључиво занимада добивањем срестава за живот, али како се најраније државе склапају путем голе принуде, која је повлачила за собом политички деспотизам, тако и одвајање културне класе из народне масе све више узима карактер постајања сталежа господара над масом робова, тим пре што се разлика између господара и роба развијала и због победа и пораза на пољу битке. Не говорећи о свима негативним последидама политичког деспотизма и социјалне понижености маса за прогресивно кретање култура, што се да разумети из тачина којим су се склапале старе државе и настајало рашчлањавање друштва на поједине класе, — у самом том деспотизму и у тој понижености, без којих не би могао почети историски живот али који су сами собом били велика препона за даљи развитак, треба да гледамо још један од резултата у опште слабог развитка личног начела у старим друштвима. На Истоку, говорећи речпма Хегеловим, дух није био свестан своје суштине каква се јавља у слободи т. ј. личност се лако потчињавала свему спољњем, у својој радњи смеровима за њу туђим, и у својој мисли појмовима који су јој догпли с поља. Пошто су бесвесно, колективно, с традидионим наслеђивањем радљивошћу народа израђене извесне Форме мисли и живога, извесни појмови и поретци, то им се поједина личност покорава тим, што налази све то готово кад се сама јавља на свет а тако покоравање свих неизбежио повлачи за собом застој при коме личности не уносе у мисао и живот ничега новог, оригиналног. Пошто је културно - социјална средина на првим ступњима историског развитка увек продукат бесвесног и колективног рада на традицијама које постају тим путем, то она тежи да потчини себи личност и што је личност мање развијена — а таква је она увек на првим ступњима друштвеног живота — тим се лакше она покорава тој средини т. ј. тим више та средина влада у животу народа и тим је теже за њу изићи из строго обележеног круга традиционалних појмова и обичаја. На Истоку је тако и било: док је се склапала културно-социјална средина овог или оног народа још се и опажало историско кретање али због слабости личног елемента у почетним периодама друштвеног живота та културно-социјална средина и сама је раније или доцније почела узимати карактер неповољан развитку личног елемента као што је потребни у .друштву елеменат власти, развивши се на рачун других снага народа, веома слабих у почетку историје, дао источним државама деспотско уређење, које их је довело до опадања, као што је с друге стране, не мање потребно рашчлањавање друштва на класе, добивши настран правац, услед природне владавине грубе, материјалне силе у првобитним друштвеним о^носима, постало један од узрока унутрашње слабости источних монархија, — тако исто и социјално-културна средина