Просветни гласник
НЛУКЛ Ц НАСТАВА
479
у дево и напред; при том је глава накдоњена у правцу ка девом ра-: мену, десно раме, са одмакнутом плећком, од грудног коша која има изглед крила; очи су неки пут удаљене од рада свега на 3—4 см. са јако укошеним погдедом у десну сграну. Као изузетак догађа се да дете намешта пропис косо и извија кичмени стуб у лево, надазећи ослонац у десном рамену; тада штрчи дева допатица (плећка) на Форму крила јако извијеног и удаљеног од груди и напомнње нам тај неиравилан подожај који допатица заузима код кривобоке деце у којо је лево раме внше од десног." Према томе Фарнер је врдо добро запазио да гдавнп почетак измене у позицији наступа усдед тога, што се глава накдања напред и у дево. Изгледа да овака једна снћушна неправидност не заслужује особите иажње, а међу тим је она корен цедог зла. Даље Фарнер говори: „Нри правидном седењу центар тежине находи се у кошчаној системи кичменог стуба, који со усдед тога находи у потпуној равнотежи тако да потиљачни мишићи немају никакав други рад него да балансирају. Ади, довољан је ма и најмањи наклон гдаве, па да се центар тежишта премести ван кичменог стуба наиред; тада потиљачни мишићи морају да се даду на посао, то да спрече кичменом стубу да се опусти доде. На њих пада на овај начин доста ведики рад, од кога они доста малаксавају, њихова енергија поступно сдаби, а удогу њихову прима.ју на себе деђни мишићи. Убрзо малаксавају и они, тако даједете принуђено да тражи друге тачке осдонца; обично она сеубрзо за тим осдањају на један или оба дакта. Рамена, одупирући се на лактове, одржавају плећке на којима виси труи дотде, док се обично и ови делови не уморе ; тада не остаје ништа више грудима него да траже себи бсдонца на крају стола. Услед оваке рђаве позицнје нри којој гдава виси на раменима, настуна нагдо приближивање њено, услед слабости вратних мишића ка књизи, што дајо иовода за развиће мноГих бодести, не само очних него и болести оиштег карактера. Да би деца могда да седе дуго и правнлно нри раду потребно је да су клуне и столови удешени тако да нотпуно одговарају њиховој величини и да им спречавају нагибање, дајући им у исто доба могућности да правилно на њих своје тедо осдоне. Стодови треба да имају мали нагиб, да би спречавади тиме нагиб гдаве н заменили њиме рад доњих правих мишића, који се као што је нозиато читаоцима најлакгае заморавају. При нзбору клупа главну пажњу треба обратити на диФеренцију, дистанцију, на висину клупе и нагиб стода. Под диФеренцијом ваља разумети растојање стода од кдупе по вертикалној динији. Што је диФеренција већа т. ј. што се сто више