Просветни гласник
140
ПРОСВЕТНИ ГЛАСНИК
најновијих, могу рећи класичних игара, одавна је наиустила милитаристичку па. и вештачку гимнастику на справама (Вештачка гимнастива има свог другог јачег узрока што се напада и напушта). На кад се и та гимнастика напушта, шта ли је тек са војним вежбањима? Не само да. Енглези гаје и негују ту гимнастику, која је резултат слободног кретања, ие само да је негују у својој зомљи, већ шире и преносе је по делом свету са највећим успехом. Само нека се нађу два Енглеза у најзабаченијем куту на овом нашем шару земаљском, а где њихова култура и трговина допире, одмах би се они удружили, играли и вежбали се у њиховим играма, па били млади или стари. То исто ради Француска, то Немачка. То што Енглези раде и остали културни народи раде тим истим начином и на том путу. Тај исти правац, да у извођењу гимнастике треба дати омладини одмора од умног школског рада, дати им <тбаве и задовољства, а при том учити их реду, дисциплини, пажњи итд. примили су и Французи и Немци и остали културни народи и полако избацују све, што у себи нема овога или нема у довољној мери. Не треба даље ићи, но видети суседну нам Угарску, шта она ради на том пољу и који је правац узела, разуме се угледајући се на остале културне народе. Но о томе ће нам датн најбољег објашњења Д-р Јулиус Долингер, проФ. хирир. на унпвер. у Б. Пешти. Д-р Долингер пишући чланак о Ги88ћа11-у, — лоптању ногом 1 — казао је тим поводом све захтеве гимнастике нарочито школске и пут, који су они, дугим проучавањем тог питања, изабрали. Чланак је писан за Угарске прилике, али је врло карактеристичан у свој својој потпуности и за наше прилике, с тога га износим у целости: „Једина игра, која је код нас свуда распрострањена, која се у свако доба и у најразноврснијим облицима са страшћу и пуно оданости игра, јесте картање (играње карата). Од дужег времена ми скупа указујемо овој игри особиту наклоност — па били млађи или старији. У друштвима се позива на разна правила игре, као на нешто, што се само по себи разуме и код сваког се већ у напред иретлоставља познавање истихшто спадаудобро васиитање (образовање). На овом пољу зацело бисмо добили на каквој међународној утакмици прву награду. „Увек је међутим било и таквих људи који су у телесном вежбању и снажењу тела налазили себи задовољства, који између осталог основаше народно гимнастичко друштво и који посећују и оно мало вежбаоница за борење (мачевање), које се с тешком муком одржавају — па ипак се на њих озго са неким подсмехом гледа као на неке особењаке. То је узрок да њихова намера у ширењу спорта за снажење тела, не може иоказати велике уснехе. На и ако би овда онда придобили каквог новог члана за ову добру сврху брзо би се вратио столу за картање, што је у осталом
1 Гиазћа!, енмески КооЉа!, Хрвати га превели са »Ногомет«.