Просветни гласник
440
ПРОСВЕТНИ ГЛАСНИК
ОутпИез ГпсиИиз Веуг., 6 }ут. с/'. ЛиЂшт Наиег, АгсезГез саг(1па1и& Наиег, АкгасШев ГептгозГпз. Наиег, ОгНгосегаз 8р. — У Западној Босни тријаса је нађено много око Ериваје и Зворника. Еод Чевљановића су кречњаци са брахиоподима и шкољкама из мдађе-г мушелкалка. Близу ових су кречњаци са халобијама, дакле из других горљих кречњака. Преко ових код Драгорада леже кречњаци са диплопорама, брахионодима, ламелибранхиатима и пужевима. — Код Кладња су највише тријаски кречњаци са мегалодонима и коралима, а у ове су уваљени еоценски слојеви са церитима и циренама. У околини Зворника помињу се, сем Флиша, ВерФенски Шкриљци и тријаски кречњак, за које су сриски геолози поодавна знали. 8. П. С. ПавловиК реФерише рад Бг. К. Согјапо^гс — КгатЂегдег-а: ХЈеђег Ви<1тап1а Вгиз. ипс! ап(1 еге оћегропИ8сће В1тпосаг(1ГеII КгоаИепз (ЗИаипдзћепсМе с1. ка1з. Ака<1. <1. Швзепзсћ. Вс1. СХ1. АМћ. 1 р. 5—21. Шеп 1902.) „У овој расправици, која има три одељка прво је реч о Брусинином подроду Ђи&тата. На основи проматрања богатог материјала Горјановић је дошао до ових закључака: 1) да ^гтпосагсИит тЂјеггидтеит В,. Ноеги. припада Брусининој врсти 1ј . &згги§теит, као што је и сам Хериес мислио; да X гтпосагЛгит ћгзИорЋогит Вгиз. као и X. сггз1адаШ V. ВоЉ. и X. бетзеуг На1ат. нрипадају једној и истој врсти, која само јаче варира. Ротова врста јесте облик са ниским а Халавачева са веома развијеним ребрима. X. МзИорћогит Вгиз. представник је облика, код којих су високе ламеле ограничене само на један део ребара и то тако, да никад не допиру до љуштуриног обода. По егзистенцији кардиналних зуба овај се облик присно везује за, X. сггзГадаШ Ко1ћ. и X. Ветзеуг На1., а по кроју ребара прави ирелаз ка њима. Сва три облика Горјановић сматра као варијетете једне и исте врсте. И најзад 3) Горјановић дели мишљење проФесора Р. Хернеса да је сувишно успостављање подрода Вш1таша Вгиз., те га као непотребног треба у будуће са свим избрисати. — У другом одељку писац је подвргао ревизији Брусинину врсту Птпосаг(Нит сгоаИсит, коју је Брусина установио 1884. год. а 1896. изједначио са Б. ЗсћппсШ М. Ноег. Испитујући, поред Брусининог материјала и богату збирку пок. проФ. Ив. Кисељака, коју је његова Фамилија поклонида загребачком музеју, Горјановић је мишљења да овај лимнокардиум припада М. Хернесовој врсти X. 8с1гтГАН, али према димензијама, броју ребара и кроју браве да чини један вариетет, коме он даје име Итпосагтит ,ЧсћтгсШ М. Нбг. таг. сгоаИсит Согј. — Најзад у последњем делу писац допуњује новим подацима описе раније постављених врста из горњих понтијских слојева и доказује самосталност њихову. Уз овај рад иду четири таблице и четири слике у тексту.