Просветни гласник
ПРОСВЕТНИ Г.1АСНИК
ади видећи, д а тако не могу доћи до својих права, јер им Маџари узта>нираху право народности н језика, они почну живљи рад, чији је пАод мајска сиунштина на којој изабраше себи за. војводу Стевана Шупљикца а за патријарха ЈосиФа Рајачића, дотадашњег митрополита. Како Мађари беху иротивни свему овоме што Срби учинише, почеше скупљати војску против Срба. На то се и Срби почеше спремати да оружјем у руди бране своја права и себе, и тако се отпочну крвави бојеви између Срба и Мађара, који не донесоше никакве користи ни добра ни једнима ни другима, већ само бечком цару, који се користио овом борбом да утврди своју власт, коју му бепге поколебада ова револуција. Ствар српскога народа у Војводини у почетку покрета била је у великој опасности, и у том моменту крајње опасности Србима у Војводини прискочили су у помоћ Срби из Србије, прискочила им је Србија. Тадања српска влада и ако је хтела да помаже српски покрет у Угарској из разних узрока, како је то лепо изнео и објаснио г. Павловнћ ипак у прво време није то смела јавно чинити. Као најбољп доказ за то може нам лепо послужити једно оригинално писмо Ст. СтеФановића упућено једном активном чиновнику тога доба, који је и сам хтео да иде у помоћ браћи својој. То писмо, које до сада није објављивано, исписујемо овде колико због његове оригиналности, толико и да иотврди тачност тврђења г. Павловићевих. Оно гласи: „ИатриархЂ карловачки иише овамо и позива доброволвнике браћи у помоћв. Они имају доста свои врстпи граничара и пешака и свуда су добро построили логоре само пјто немају конлника. Онђ моли да изт. Срб1е пређу 500 — до 1000 кондника врстнн и илаћа месечно 3 дуката кошшику и рану дае, а што кои одђ неприлтелн закачи и доб1е тое нћгово. На оваи конацт> рћш1о се и г-нб Книћанинг да иде и жели да и тн будепљ шнвиме. Г-иб КнићанинЂ дао е оставку у Крагујевцу на Скупштини као што ти е познато. Онб ме е молхо да ти пишемв да одма овамо дођепљ до Смедерева и оданде да пређешЂ у Ковинб , надагоћи се даћешт> ти кое одтудЂ кое у Пожаревцу и Смедереву наћи себи дружства т. е. конланика и то врстпи и поуздани дгоди а не кукавица. Л самЂ рекао Г. Книћанину нека ти онђ самЂ пише па како ти е волл онако и чини. Правителство наше никога неаошиХђ у Цесарпо да се со Маџарима бге, но и небрани никому кои о&е одђ свое воЛђ да иде. Ти си ми пре писао да си радв да идешЂ у Немачку са 500 дгоди и да подигнешБ власе одб Оршаве на више, и лсам ти одговорио да гдедашБ свога посда. Сада пак оставддмв ти на волш да чпнишб како те Богђ учи. Промисди добро па како нађепњ за се наибодћ онако и поступи. Ако ти е бапњ особита волн да идепњ сђ г . КнићаниномЂ а ти иди, него треба и то да знапњ да кои иде на бои, може добити а може и загдавити, па садв како оћепњ онако и чини. Ако ди немаш воли