Просветни гласник
ИАС1АВА И КУЛ1УРА
1219
Еолико је људи који лажу из сујете; радник би хтео да буде богати грађанин, а. грађанин велики господин. Понеко је гладан, не једе довољно, само да би се елегантно одевао. Стење се и грца у дуговима, па ипак зато тера се и даље бес. Све само варљива спољаигњост. Све су то куће од карата. Па има ли какве користи градити другога будалом? Могло би се у то чак и поверовати, кад се погледа на огроман број оних који с намером и с планом лажу. ГГогледајте само масу ласкаваца који умеју увек код моћних и великих наћи лепих особина. Погледајте гомилу службеника, чиновника који раде свој посао предано само оног дана, када се надају да ће наићи старији, како би стекли њино признање, а тим и унанређење; погледајте раднике који приону послу само оида кад је пред љима надзорник. Погледајте ону масу лицемера и лажних апоетола; ону масу слаткоречивих људи, препредењака који облећу око вас само из користољубља и с намером да вас упропасте и да вам узму П1ТО. Аажи је толико да би се од њих могла саставити читава војска. Не плашите се ничег: слободан, отворен поглед, отворена и искрена реч, правична мисао, па ће ,бити довољно да се лаж разголити. Закључак — Ако нећеге да постанете проФесионални, заинтересовани лажови, не тражите да нредстављате оно што нисте, не тражите да собом задивљујете свет. Останите, просто на просто, оно што сте. Усмена питања — Како недостатак пажње, гадост, леност, сујета воде лажи. Девета лекција — Резиме: Зашто не ваља лагати? Л.аж замршава и заплиће егзистенцију. уништава и унижава реч, ништи опште поверење које је тако потребно друштву. Увод — Л.аж, као оружје које претпостављају саможивци, чини, као и саможивост, сав живот човечији немогућним. Развијање — Представите себи и замислите друштво лажова: свак је ирепреден, свако се иретвара и тражи да превари осгале. Све што се у таквом друштву каже или што се напише, све то није истина, све је то лаж. Треба контролисати намере, мисли, покрете, речи. Такав живот не да се иоднети, ни издржати. У нашем друштву има врло много људи који су аодобни да друге варају и араве глуиим: ту су разни послови, разни гласови који немају никакве основе, нетачна и произвољна тумачења, све то служи, да се само начини што већа пометња; људи више нису у стању да се познају. С тешком муком људи су у стању да се обавесте о најважнијим стварима, о времену, о земљи. Живот у друштву у које улегне лаж иостаје сувише комиликован. У таквом друштву човечја реч губи сваку вредност, аостаје ништавна. Л.ажљивци придају речи ону вредност коју придају и лажном просвехнп гласник , II књ., 12 св., 1912. 80