Просветни гласник
472
Просветнп Глаеник
начин се успело да морталитет, и поред појаве шарлаха, остане готово на О, а морбидитет, и поред појаве с»аушњака и осталог, доста слаб. Ово је у осталом била и једина могућа и ефикасна мера. „Потребно је истаћи да је, успркос свему наведеном, чистота у школама примерна. Господа учитељи чине у томе погледу све могуће напоре да се страховити здравствени недостаци бар на овај начин ублаже. Имао сам прилике видети учитеља како сам крпи зидове учионице н кречи. Потписати је током године извршио лично дезинфекцију у свима школама. „Школском надзорнику и учитељима треба честитати и захвалитп на њиховој љубави према деци, и на старању за отклањање свега што шкоди дечјем здрављу. Њихов рад, под таквим погодбама, је једно стварно самопожртвовање, и ништа мање него јунаштво. „Из свега напред споменутог, и из приложене таблице, издваја се једна јасна идеја — једна оправдана зебња: да се може врло лако догодити да деца, која иначе показују јак рецептивитет за болест и заразу, скупо не плате здрављем и животом све оне моралне и просветнокултурне користи које им школа даје. Непаметно је дете доводити у школу не осигуравши му ни најелементарније услове колективне хигиене, и на тај начин чинити му оно што му ни најгора индивидуална хигиена не би учинила. Грехота би била, међутим, не култивисати све лепе умне, моралне и физичке особине овога дивног народа, ове здраве, сјајне расе. Најзад треба помишљати и на здравље овог одушевљеног и здравог наставничког подмлатка. „Две године сам лекар среза, те познајем добро и децу и родитеље и ђаке. Верујем да би сви све урадили да се хигиенске-прилике у овим просветним институцијама подигну и побољшају; верујем, видим и знам да то они неће никад успети, јер немају новчаних средстава за то: ово је један сиромашан, кршан брдски крај. На држави је да учини оно што народ не може. Ово у толико пре што је државни активитет у ово.ме правцу за овај крај најпозитивнији и најконструктивнији." Из овога лепог извештаја Г. Д-р Ружичића упознати смо с хигиенским приликама основних школа само једног школског среза, а те прилике су, на жалост, истоветне, или приближно истоветне, у многим школским срезовима Црне Горе и јужне Србије. Болест је ту; она је утврђена и испитана; пронађена су и предложена и средства за њено ублажавање и потпуно лечење. Нека позвани државни чиниоци учине своју дужност да се хигиенске прилике у школама што пре поправљају, у интересу угледа и целокупног напретка уједињене отаџбине. р. ст. МИЋПЋ