Просветни гласник
Дечји мозак
737
болести. При том се мождане вијуге атрофирају, стварају се мехурићи, итд. Клинички, омекшање мозга се изражава у парализи. Мождано омекшање се обично свршава смрћу. Ако га дете ипак преживи, онда се јавља стврдњавање и оводњавање мозга, мехурићи, итд. 3. МОЖДАНА СКЛЕРОЗА Склероза, у опште, "значи патолошко стврдњавање неког ткања. Узрок јој треба тражити у наслеђу, узбуђењима и болестима мајке за време трудноће, у тешком порођају, извесним болестима, итд. У склерози се или стварају чворићи на сивој можданој маси, или се поједини делови мозга атрофирају и стврдњавају. Последице склерозе су: грчеви, парализа, блесавост, итд. 4. Ц И С Т Е Циста у опште значи шупљичицу или мали оток у коме се налази течност. Мозак може да буде седиште таквих циста. Долазе као последица омекшања мозга, излива крви, итд. Понекад се усред мождане масе издуби шупљина у облику левка, у коме се налази мрка. мутна течност. 'Го је мождани „порус". Он долази услед крвног излива, можданог омекшања, какве препреке у развићу мозга, итд. б) Идиошизам Идиотизам је симптом извесних поремећаја у развитку мозга. Код идиотског детета мождана маса је сићушна, чеоне и потиљачне вијуге су закржљале, а склероза, течност и цисте дају се лако констатовати. Узроци су идиотизма: полни сношај у стању пијанства, узбуђење и болести мајке за време трудноће, удар по глави, грешно наслеђе од родитеља, итд. Ако је дете рођено као идиот, психичке аномалије се опазе одмах после рођења: дете сише неправилно, пушта крике без разлога, не интересује се за спољашњи свет, остаје инертно према спољним утисцима. Кад је тежи случај идиотизма, дете не уме чак ни да сише, ни да једе, не осећа глад и жеђ, непокретно је, врши нужду под собом. У мање екстремним случајевима, дете виче кадје гладно или жедно, познаје храну, ј.еде прождрљиво, осећа страх, може да се креће али не уме да управља својим ходом. У још блажој форми идиотизма, дете осећа радост и љубав према лицима из околине, може да фиксира своју пажњу, научи читати и писати. Понекад чак интелигенција може бити релативно развијена: дете има инстинкт подражавања, има развијен музички слух, лаковерно је, лажљиво, каткад за околину опасно. Осим ових нсихичких аномалија, постоје и телесне. Лобања може бити сувише велика или сувише мала, лице несиметрично, стас мали, прсти просвктпи гддсаик, п кш., 12 св., 1923. 47