Просветни гласник
1146
Просветни гласник
од 14 марта 1932 и чл. 46 Уредбе о накнади путних и сеобних трошкова државних службеника грађанског реда бр. 84600/1 од 12 децембра 1931 год. У случају да је износ државног потраживања тако велик да би наплата обуставом од редовних принадлежности трајала дуго и потраживање дошло у опасност, има се преко надлежног државног правобраниоштва тражити код редовног суда обезбеђење и наплата из приватне имовине. Обезбеђење и наплата код редовног суда има се тражити на основу извршног решења управне власти, којим је потраживање утврђено и које се као јавна исправа равна пресудама и решењима редовних судова (§ 160 Закона о општем управном поступку). 2) Управне власти могу доносити одлуке о стављању забрана на принадлежности државних службеника и пензионера ради обезбеђења само оних потраживања која претстављају накнаду штете проузроковану од лица која су по чл. 109 и 113 Закона о Главној контроли одговорна за накнаду штете. Забрана се ставља по ст. 2 § 264 Закона о чиновницима и то на плату, положајни додатак и лични додатак на скупоћу код активних државних службеника, а на пензију и лични додатак на скупоћу код државних пензионера. Но како је за утврђивање штете ових лица надлежна Главна контрола (чл. 26 Закона о Главној контроли), то се спорни случај има одмах њој доставити. Одлуку о забрани ради обезбеђења доноси надлежна управна власт по службеној дужности (§ 10 Закона о општем управном поступку) или по тражењу Главне контроле (чл. 51 Закона о Главној контр.). У случају да је одлука управне власти о обезбеђењу на принадлежности службеникове односно пензионерове донета по тражењу Главне контроле, онда нема места административно-правном спору код Државног савета (чл. 19 тач. 1 Закона о Државном савету и управним судовима), пошто се овако добијено обезбеђење према чл. 94 Закона о Главној контроли правда или обеснажује само пресудом Главне контроле. С обзиром на чл. 118 Закона о државном рачуноводству који прописује да је плата и пензија руковалаца каса, благајника и руковалаца материјала законска залога државе од дана постављења, одлуке о забрани на принадлежности руковалаца каса, благајника и руковалаца материјала, које ради обезбеђења штете доносе управне власти односно редовни судови по тражењу Главне контроле (чл. 51 и 69 Закона о Главној коитроли) или по тражењу пуномоћника Министра финансија (§ 5 Финансијског закона за 1933/34 годину), имају право приоритета, па се према томе имају извршивати пре свих забрана, које су за недржавна потраживања удејствоване после дана кога је дотични службеник постављен за руковаоца касе, благајника и руковаоца материјала. 3) Све напред изложено важи само утолико уколико специјалним законским прописима, који су и сада на снази, није друкчије одређено.«