Просветно-црквена Добротворка Драгиња Ст. Петровић
окер осе доо дос дос о ос о ос осе осе доске осе оо)
културу, — то је могло бити само по нужди, — да млади теолози изучавају богословске науке и црквене потребе на туђој националној основи. Богословска и црквена наука треба да буде удешена према нашим историским условима и савременим потребама. Наша национална култура тражи, да вишу теологију наши млади људи изучавају код нас, на нашем терену. Ова потреба подједнако је пресудна како за наставнике по Богословијама и средњим школама, тако и за више административне и свештеничке положаје, које треба попуњавати лицима са вишим богословским образовањем. Поред црквено административних места: епископа, секретара Архијерејског Сабора, Великог Духовног Суда, референата за црквене послове при Министарствима, наш свет деценијама већ осећа нарочити недостатак, оскудицу у спремним људима за епархиске духовне судове, у тим „тако значајним установама и високо цењеним у свима православним земљама. У такве установе доводе се људи са најсолиднијим богословским образовањем. Има и таквих православних држава, у којима се на положаје .судија у конзисторијама постављају људи, који су по спреми виши и од професора богословија. Ако се, дакле, одиста поклања пажња друштвеним потребама и недостацима, онда је неминовно да се и код нас духовни судови морају попуњавати са лицима теолошко-правно образованим. У том случају, наравно, не би се могло говорити и 03биљно намеравати, да се брачне парнице пренесу из духовних на грађанске судове. Јер, наше конзисторије баве се, између осталога, и најсветијим тајнама и интересима породица. Оне решавају све породичне распре. Оне су такве установе, које су од пресудног значаја за породицу, друштво, државу и напредак нације. Оне склапају и раскидају тајне и основе брака. Оне су најважније, најделикатније и по осетљивости грађанских интереса најодговорније институције. Само помоћу Бого-
ОбХОСХОСУО КоВ Ооохоо _ — 109 - ОСХОСХОСУОСУОСКОСХОО