Просветно-црквена Добротворка Драгиња Ст. Петровић
ево сво со осе осе воскоОокевокок оое оо косо)
„У цркви се људи васпитавају за богоугодно живљење и владање; ту се они очишћавају од грехова, приближују Богу и сједињују с Господом Спасом Исусом Христом. Овде, у цркви, добијамо благодатне божје дарове, узносимо своје молитве Богу, умирујемо своју душу и своје срце, које се у животу тако често узнемирава; овде се људи снаже: побожношћу, љубављу и узвишеном радошћу.
„Толико потребна, толико жељена и спасоносна црква, ево је овде подигнута а данас божјим благословом и благодаћу освећена и од сада је она свети дом божји, дом молитве.
„Нека се радује твоја побожна душа, поштована госпођа Драгињо! Ти си из љубави према Богу и за спасење душе твојега супруга Станојла и твоје, као и за верозакону потребу ближњих, подигла и украсила овај дом божји, који се данас освешта на утеху и радост твојега богољубиваго срца, као и на радост добрих београђана, који ће ти остати благодарни за твоју жртву, којом си подмирила једну преку потребу њихову, јер си тако издашно својим трошком подигла, украсила и свачим снабдела ову свету цркву — своју задужбину. Нека Господ Бог прими ову твоју жртву и дарује вечно спасење теби и твоме доброме супругу Станојлу! Таква ће бити одсада овде непрекидна молитва.
„А Ви, о, браћо, сестре и дечице, који око овог дома божјег мирно почивате, примите поздрав наш и благослов из ове божје цркве, којој је молитвени заштитник свети отац Николај, велики божји угодник! Мир вам с Богом и правдом Његовом! Мир свима вама, који сте живи овде и који сте отишли на онај свет — мир вам с вечном Истином!
„О, како је велики број умрлих, који очекују топлу молитву цркве, за покој и спасење своје душе! И може бити да неке душе желе сада чути одавде реч утехе, реч радости и надежде!
„Али, умрла браћо и драга децо, научите нас језику, којим би с вама беседити могли 2
„Живот је ваш на земљи свршен; време је поуке за вас прошло и ви сада сами боље знате и видите, јесу ли вам дДУуховни пастири говорили истину, кад су вас поучавали, да не заборављате своју душу, да не преступате закон божји и да никакве користи нећете имати, ма да би ицео свет био у вашој Власти, ако душу своју огрешите и грехом је погубите.
„Али хоћемо ли умрле тешити2 Ко ће се усудити да то чини када зна, да тамо није ништа тако, као што бива на земљи,
ОбХОСЖООЖООХООООЖОВ | — 60 — ОбХОСХООУХОО ОУ ОУ)