Просветно-црквена Добротворка Драгиња Ст. Петровић
бкезовкезовке зове ове ок ово сеоско Осе О ос оокеио)
„Ваше Високопреосбвешттехство,
„Поштшовано писмо Вашег Високопреосвештенсшва од 30. маја с приложеним овоме и писмо на Вигочајше име од Госпође Драгиње као н Св. Крст, који она подноси Цару, дошло ми је шек 19. октобра, кад сам се врашио с путовања ван Русије.
„Овај Крст у кадифеном сандучићу као ни пнсмо горепоменуто предао сам јуче Господару Императору.
„Његово Имперашорско Величанство, примивши с добром вољом радо н благснаклоно овај поклон, нзнолело ми је заповедиши да најавим Госпођи Драгињи захвалност Његовог Величанства у знак чега је Господар благонаволео иослаши њој сној портре са својеручним поштписом.
„Шаљући овај поршре Вашем Внсокопреосвештпенству најпокорније молим, да га предате као знак Највише Милосши Госпођи Драгињи Ст. Петровића. „Са савршеним поштовањем п оданошћу част ми
је бишн Бр. 6628. Вашег Високопреосвешшенсшва 27. окшобра, 1896. г. најпокорнији слуга, Петроград. Жокст. 7. Лодједохосцеб, с.р.
Кад је седи Поглавар добио ово писмо и царску фотографију из Петрограда од К. П. Побједоносцева, он је у пратњи епископа нишког преосвећеног Инокентија и чланова Великог Духовног Суда: г.г. Сретена Михајловића, проте, Јове Станојевића, проте и Николе Божића, свештеника, 6. новембра те исте, 1896. г. учинио нарочиту посету госпођи Драгињи.
Ушавши у њен дом, а после обичног здрављења, Митрополит Михаило је стојећи на челу своје пратње свечано и од радости дрхтавим гласом прочитао царско писмо а за тим пружио г-ђи Драгињи царску фотографију. Добротворка наша, узбуђена и до суза радошћу обузета, прихватила је нежно и побожно фотографију, свесрдно пољубила и рекла:
ООУООХОСУООХООЖОВУОО | — 15 — ОбХОБУОСУООХОСХОУОО