Пројекат општег казненог законика за Краљевину Норвешку : мотиви израђени од Комисије, постављене Краљевском одлуком од 14 новембра 1885 год. по жељи Министарства правде немачког царства
175
чини, па с тога се с правом може пустити да он сноси штету, ако наступе горе последице но што је он предвиђао. Не може се ни то тврдити да припрећивање казном овде нема никаквог дејства. Ако ништа више имаће се разлога ва то, да се боји, да је и кажњиво оно, што је противправно, а ова 60јазн, кад казна наступи без обзира на то, да ли се ово знало, моћи ће одвести томе, да се без ичега даљег уздржава оваквог делања или да се претходно тачно увери о његовој казненоправној страни.
Према овоме основана сумња постаје тек онда, кад се ово незнање односи на саму противправност. Овде се свакако могу са систематске стране навести најбољи разлози за схватање, да незнање или заблуда одузима злочину његов хотични карактер, тако да би се једино могла изрећи казна за нехат, и то наравно само онде, где гу и нехатна делања припрећена казном. Ово се види и отуда, што, кад се не би водило рачуна о незнању противправности, разлог за то, по правилу не оснива се на томе, да је то незнање само по себи иревалантно, већ се оснива на једној претпоставци, да незнање не стоји, већ да су право и закон увек познати.
Међутим несумњиво је да се правна заблуда може десити и да ова претпоставка у ствари ништа друго не значи, већ да св из практичких обзира прелази преко онога, што се сматра за несумњиво правилно.
Збиља се мора и то признати, да би у многим односима могло бити опасно, да се без поговора незнање противправности узме као казн-искључујућа околност, И овде делимично важи то, што се односи на кажњивост, и ако у далеко ужим границама, да је дотични често могао бар имати разлога. да сумња о правности свога делања и да је због тога могао бити на опрезу пре него што је делао. Тако сваки зна да, односно зидања и подизања зграда, држања опасних материја и т.д. стоји читав низ полицијских одредаба, чији је прекршај припрећен казном, и односно којих извесно ће се наћи много разлога, да се с њима упозна, ако казна наступи без обзира на то, да ли дотични ове прописе зна или не зна, а у противном случају да се односно њих што мање зна. Уз то долази да има много делања. за која би одредба, да незнање противправности извињава, произвела неизвесности и сувишну благост. Тако противправност расипања каквога дуж-